ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/5236/21 Справа № 204/758/21 	  	Суддя у 1-й інстанції - Наумова О. С. Суддя у 2-й інстанції - Куценко Т. Р.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 жовтня 2021 року                колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:
головуючого – Куценко Т.Р.,
суддів: Демченко Е.Л., Макарова М.О.,
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу 
                         ОСОБА_1 

на ухвалу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 30 березня 2021 року про повернення позову ОСОБА_1 до Держави Україна в особі Департаменту екології та природних ресурсів Дніпропетровської обласної державної адміністрації, треті особи - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про відшкодування моральної та матеріальної шкоди, - 

ВСТАНОВИЛА: 
       
       У лютому 2021 року ОСОБА_2  звернувся до суду з позовом до Держави Україна в особі Департаменту екології та природних ресурсів Дніпропетровської обласної державної адміністрації, треті особи - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про відшкодування моральної та матеріальної шкоди.
       Ухвалою Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 11 березня 2021 року позовну заяву залишено без руху (т. 1, а.с. 34).
       Ухвалою Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 30 березня 2021 року позовну заяву повернуто позивачу (т. 2, а.с. 81-82).
       В апеляційній скарзі позивач ОСОБА_2 посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить ухвалу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 30 березня 2021 року скасувати та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду. 
       Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції безпідставно повернув позовну заяву, оскільки у матеріалах справи міститься достатньо доказів для звільнення його від сплати судового збору (т. 2, а.с. 85-87).
       Учасники справи своїм правом передбаченим ст. 360 ЦПК України не скористалися. 
       Згідно з п.1 ч.1 ст.274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи.
       Відповідно до ч.1 ст.368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного провадження, з особливостями встановленими цією главою.
       Відповідно до положень частини другої статті 369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 частини першої статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
       Отже, враховуючи викладене апеляційна скарга ОСОБА_2 на ухвалу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 30 березня 2021 року підлягає розгляду в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи та без їх виклику як малозначна.
       Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити, з наступних підстав.
       Повертаючи позовну заяву позивачу на підставі ч.3 ст.185 ЦПК України, суд першої інстанції виходив із того, що позивачем недоліки позовної заяви не усунуті, а саме: не сплачено судовий збір на розрахунковий рахунок суду у встановленому законом розмірі з урахуванням ціни позову та не надано суду оригінали відповідних документів, що підтверджують сплату судового збору.
       Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції. 
       За положеннями ст.ст. 55,124 Конституції України та ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
       Відповідно до ч.1 ст.2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
       Згідно ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
       Відповідно до ст.5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.
       Однією з основних засад судочинства, визначених п.8 ч.3 ст.129 Конституції України є забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду.
       З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Держави Україна в особі Департаменту екології та природних ресурсів Дніпропетровської обласної державної адміністрації, треті особи - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про відшкодування моральної та матеріальної шкоди.
       Ухвалою Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 11 березня 2021 року позовна заява ОСОБА_2 була залишена без руху, позивачу було надано строк для усунення недоліків впродовж п`яти днів з дня отримання копії ухвали про залишення позовної заяви без руху (т. 1, а.с. 34).
       29 березня 2021 року від позивача до суду надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви, з якої вбачається, що позивач вказує, що на підставі статей 8, 55 Конституції України, пункту 13 частини другої статті 3 Закону України «Про судовий збір» він звільнений від сплати судового збору у даній справі (т. 1, а.с. 36 — т.2 а.с.70).
       Постановляючи ухвалу про залишення позовної заяви без руху, а у подальшому ухвалу про визнання її неподаною та повернення, суд першої інстанції не звернув увагу на те, що позивачем пред`явлено позов про відшкодування шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу державної влади. 
       При цьому заявник в позовній заяві та в заяві наданій на виконання ухвали про залишення позову без руху посилався на положення пункту 13 частини другої статті 3 Закону України «Про судовий збір», згідно з яким судовий збір не сплачується за подання позовної заяви про відшкодування шкоди, заподіяної особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їх посадовою або службовою особою, а так само незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури або суду.
       Тлумачення пункту 13 частини другої статті 3 Закону України «Про судовий збір» свідчить про те, що у справі про відшкодування шкоди, завданої особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їх посадовою або службовою особою, так само незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів дізнання, досудового слідства, прокуратури або суду позивач звільняється від сплати судового збору не тільки у суді першої інстанції (при пред`явленні позову), але й на наступних стадіях цивільного процесу (при подачі апеляційної та касаційної скарги). Ці стадії судового захисту є єдиним цивільним процесом, завдання якого є справедливий розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушеного права.
       Таким чином позивач, звільнений від сплати судового збору при пред`явленні позову.
       Зазначене узгоджується з роз`ясненнями, наданими судам у постанові пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах». Зокрема, у пункті 6 цієї постанови зазначено, що згідно зі статтею 5 Закону України «Про судовий збір» визначено пільги щодо сплати судового збору, відповідно до якої від його сплати звільняються позивачі за подання окремих позовів, а також деякі категорії осіб, визначені законом, незалежно від виду позову.
       Отже, повернення позовної заяви ОСОБА_2 з підстав несплати судового збору є помилковим.
       Доводи апеляційної скарги є обґрунтованими, колегія суддів апеляційного суду погоджується з доводами апеляційної скарги та приймає їх до уваги, та вважає їх такими, що підлягають задоволенню, оскільки доводи апеляційної скарги підтверджують, що судом допущено порушення вимог процесуального права.
       За таких обставин, відповідно до ч.1 ст.379 ЦПК України є підстави для скасування ухвали, що перешкоджає подальшому провадженню у справі і направлення справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 379, 381 - 384 ЦПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

       Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
       Ухвалу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 30 березня 2021 року про повернення позову скасувати, справу направити для вирішення питання, відповідно до вимог ЦПК України.
       Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду у випадках, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України, протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

       Головуючий:                                                        Т.Р. Куценко 

       Судді:                                                                Е.Л. Демченко
                                                               
                                                                               М.О. Макаров