ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 640/110/20                                                                       Суддя (судді) першої інстанції: Григорович П.О.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  10 листопада 2021 року                                                                                            м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

судді-доповідача                               Аліменка В.О., 
суддів                                                   Бєлової Л.В., Кучми А.Ю.
за участю секретаря                               Михайлової Л.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Відкритого акціонерного товариства "Молдавський металургійний завод" на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 09 березня 2021 р. у справі за адміністративним позовом Відкритого акціонерного товариства "Молдавський металургійний завод" до Міжвідомчої комісії з міжнародної торгівлі, Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України, третя особа - Публічне акціонерного товариства «Арселор Міттал Кривий Ріг» про визнання протиправними дій та рішення, зобов`язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И Л А:
Відкрите акціонерне товариство «Молдавський металургійний завод» звернулося до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовною заявою до Міжвідомчої комісії з міжнародної торгівлі, Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України, в якій просило:
- визнати протиправними дії Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України по складанню та направленню до Міжвідомчої комісії з міжнародної торгівлі документа «Розкриття інформації про методику розрахунку демпінгової маржі ВАТ «Молдавський металургійний завод», на підставі якого було підготовлено Основні факти та висновки про результати антидемпінгового розслідування щодо імпорту в Україну прутків з вуглецевої та інших легованих сталей походженням з Республіки Білорусь та Республіки Молдова та прийнято рішення від 02.12.2019 № АД-430/2019/4411-03 «Про застосування остаточних антидемпінгових заходів щодо імпорту в Україну прутків з вуглецевої та інших легованих сталей походженням з Республіки Білорусь та Республіки Молдова»;
- визнати протиправними дії Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України по складанню та направленню до Міжвідомчої комісії з міжнародної торгівлі Основних фактів та висновків про результати антидемпінгового розслідування щодо імпорту в Україну прутків з вуглецевої та інших легованих сталей походженням з Республіки Білорусь та Республіки Молдова, на підставі якого було прийнято рішення від 02.12.2019 № АД-430/2019/4411-03 «Про застосування остаточних антидемпінгових заходів щодо імпорту в Україну прутків з вуглецевої та інших легованих сталей походженням з Республіки Білорусь та Республіки Молдова»;
- визнати протиправним та скасувати рішення Міжвідомчої комісії з міжнародної торгівлі від 02.12.2019 № АД-430/2019/4411-03 «Про застосування остаточних антидемпінгових заходів щодо імпорту в Україну прутків з вуглецевої та інших легованих сталей походженням з Республіки Білорусь та Республіки Молдова» у частині застосування строком на п`ять років остаточного антидемпінгового мита для виробника/експортера ВАТ «Молдавський металургійний завод» у розмірі 13,80 %, для інших виробників та експортерів товару походженням з Республіки Молдова -35,37 %;
- зобов`язати Міжвідомчу комісію з міжнародної торгівлі прийняти рішення про припинення антидемпінгового розслідування стосовно ВАТ «Молдавський металургійний завод» та інших виробників та експортерів товару походженням з Республіки Молдова без застосування антидемпінгових заходів;
- зобов`язати Міжвідомчу комісію з міжнародної торгівлі прийняти рішення та встановити, що ВАТ «Молдавський металургійний завод» не може бути суб`єктом переглядів антидемпінгових заходів щодо імпорту в Україну прутків з вуглецевої та інших легованих сталей походженням з Республіки Білорусь та Республіки Молдова (проміжних чи у зв`язку із закінченням строку їх застосування);
Позовні вимоги обґрунтовано тим, що оскільки дії та рішення відповідачів не відповідають вимогам щодо обґрунтованості, адже вчинені/прийняті без урахування всіх обставин, що мають значення для їх вчинення/прийняття, а також вчинені/прийнятті з порушенням положень Закону України «Про захист національного товаровиробника від демпінгового імпорту», тож такі дії та рішення мають бути визнані судом протиправними, а рішення, в силу своєї протиправності - скасовані.
Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 09 березня 2021 року у задоволенні позову відмовлено повністю.
Не погоджуючись з таким рішенням суду першої інстанції, позивачем подано апеляційну скаргу у якій просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове, яким позовну заяву задовольнити в повному обсязі. 
Апеляційну скаргу обґрунтовано тим, що рішення суду першої інстанції прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, без повного з`ясування усіх фактичних обставин у справі. 
Відповідач та третя особа подали відзив на апеляційну скаргу, в яких просять апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.
Відповідно до вимог  частини 1 статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України ( далі - КАС України) суд   апеляційної інстанції   переглядає справу за наявними у ній і додатково   поданими доказами   та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду - без змін, з таких підстав.
Як вбачається з матеріалів справи та було встановлено судом першої інстанції, ПАТ «Арселор Міттал Кривий Ріг» звернулось 02.04.2018 до Міністерства зі скаргою стосовно захисту від демпінгового імпорту прутків з вуглецевої та інших легованих сталей походженням з Республіки Білорусь та Республіки Молдова.
Рішенням Комісії від 02.07.2018 № АД-393/2018/4411-05 «Про порушення та проведення антидемпінгового розслідування щодо імпорту в Україну прутків з вуглецевої та інших легованих сталей походженням з Республіки Білорусь та Республіки Молдова» було порушено антидемпінгове розслідування щодо імпорту в Україну товару, що має такий опис: прутки гарячекатані, які мають однаковий суцільний поперечний переріз за всією довжиною, круглого поперечного перерізу діаметром до 40 мм (включно), з вуглецевої та інших легованих сталей, у тому числі укладені в бунти чи розрізані на відрізки, що можуть мати вм`ятини, ребра, канавки або інші рельєфи, створені під час прокатування з подальшою обробкою чи без неї (за винятком прутків з автоматної, швидкорізальної та інструментальної сталі, кованих, холодного деформування або оброблення у холодному стані та кутиків, фасонних та спеціальних профілів з легованої сталі, порожнистих прутків та брусків для буріння) (далі - Товар), що класифікуються згідно з УКТ ЗЕД за кодами: 7213 10 00 00, 7213 91 10 00, 7213 91 41 00, 7213 91 49 00, 7213 91 70 00, 7213 91 90 00, 7213 99 10 00, 7213 99 90 00, 7214 20 00 00, 7214 99 10 00, 7214 99 39 00, 7214 99 50 00, 7214 99 79 00, 7214 99 95 00, 7227 20 00 00, 7227 90 10 00, 7227 90 50 00, 7227 90 95 00, 7228 20 91 00, 7228 20 99 00, 7228 30 20 00, 7228 30 69 00, 7228 30 89 00. Країни походження товару: Республіка Білорусь та Республіка Молдова. Проведення розслідування було доручено Міністерству. Разом з тим, зі змісту вказаного рішення вбачається, що у ньому описуються дані щодо періоду дослідження 2013-2016 роки та 1-3 квартали 2017 року.
Згідно з повідомленням Комісії, опублікованим на офіційному веб-сайті 04.07.2018 про порушення та проведення антидемпінгового розслідування щодо імпорту в Україну Товару, 02.07.2018 Комісія розглянула скаргу, звіт і висновки Міністерства про результати проведення антидемпінгової процедури щодо імпорту в Україну Товару, за результатами чого встановила, зокрема, що у скарзі наведено достатню інформацію, згідно з якою імпорт в Україну Товару міг здійснюватися за демпінговими цінами та існує реальна загроза заподіяння шкоди національному товаровиробнику в майбутньому. Проведення антидемпінгового розслідування було доручено Міністерству. Міністерство визначило період розслідування    - 2 квартал 2017 року - 1 квартал 2018 року. 
Рішенням Комісії від 14.05.2019 № АД-416/2019/4411-03 строк проведення розслідування було продовжено до 15 місяців (повідомлення опубліковане на офіційному веб-сайті 18.05.2019). Рішенням    Комісії від 25.09.2019 № АД-428/2019/4411-03 строк проведення антидемпінгового розслідування було продовжено до 18 місяців (повідомлення опубліковане на офіційному веб-сайті 01.10.2019).
За результатами проведення антидемпінгового розслідування щодо імпорту в Україну Товару Міністерством було підготовлено звіт «Основні факти і висновки у рамках проведення антидемпінгового розслідування щодо імпорту в Україну прутків з вуглецевої та інших легованих сталей походженням з Республіки Білорусь та Республіки Молдова» (далі - Звіт).
У вказаному звіті зазначено, що за результатами проведеного дослідження Міністерство встановило, що товар українського виробництва та товар походженням з Республіки Білорусь та Республіки Молдова, що є об`єктом розслідування: мають подібний опис та аналогічне кодування згідно з УКТЗЕД; мають подібні або ідентичні характеристики; мають однакову сферу застосування та використання; виробляються за подібними стандартами; виробляються за подібною технологією, у зв`язку чим Міністерство дійшло висновку, що товар українського виробництва є подібним товару, що є об`єктом розслідування у розумінні пункту 26 статті 1 Закону України «Про захист національного товаровиробника від демпінгового імпорту».
Для встановлення того, чи продаж товару на внутрішньому ринку здійснювався у звичайних торговельних операціях між незалежними покупцями, Міністерство досліджувало наявність обсягів продажу товару за цінами, нижчими за питомі витрати, які становлять не менше 20 % продажу. Міністерством зазначено, що ВАТ «ММЗ» надало середні показники собівартості для різновидів товару незалежно від видів РСN-кодів в рамках таких різновидів товару (DMCOSTS). На підставі порівняння середньозважених нетто-цін різновидів товару (DMSALES) із їх собівартістю (DMCOSTS) у розрізі PCN кодів, Міністерство встановило, що реалізація товару на внутрішньому ринку здійснюється поза межами звичайних торговельних операцій, та потребує проведення конструювання за PCN кодами.
У рамках проведення розслідування встановлено, що середні ціни (тарифи) для ВАТ «ММЗ» значно відрізняються від середньоринкових цін (тарифів) для промислових споживачів Республіки Молдова. 
Відповідно до постанови Адміністративної ради Національного агентства з регулювання в енергетиці №108/2017 від 17.03.2017 «Про тарифи на електричну енергію» ціна електричної енергії кінцевим споживачам, які під`єднані до розподільчих електромереж високої напруги (35; 110 кВ), становила 182 бань/кВт год, що в перерахунку за середнім офіційним курсом Національного банку Республіки Молдова за період розслідування (17,6991 молд. лей за 1 дол. США) становить 0,086 дол. США/кВт год. 
Згідно з додатком до Постанови Адміністративної ради Національного агентства з регулювання в енергетиці № 19/2016 від 26.01.2016 встановлено кінцевий тариф на природний газ. який постачався постачальником природного газу за регульованими тарифами АТ «Moldovagaz» в пункті виходу з розподільчих мереж природного газу високого тиску, а саме 5 426 молд. лей/1000 м3, що в перерахунку за середнім офіційним курсом Національного банку Республіки Молдова за період розслідування (17,6991 молд. лей за 1 дол. США) становить 306,57 дол. США/1000 м3.
Водночас, у відповіді на запитальник зазначені ціни, за якими ВАТ «ММЗ» протягом періоду розслідування здійснювало закупівлю сировини (природного газу та електроенергії), які відрізняються від встановлених на території Республіки Молдова.
Наявність неринкового механізму ціноутворення на внутрішньому ринку природного газу та електроенергії для окремих підприємств у Республіці Молдова істотним чином зменшує собівартість товару ВАТ «ММЗ». Через зазначені особливості, продажі товару компанією на внутрішньому ринку Республіки Молдова не можуть бути використані для встановлення нормальної вартості. У зв`язку з наведеним нормальна вартість визначалась на основі витрат в країні походження, збільшених на обґрунтовану суму торговельних, адміністративних та інших загальних витрат і обґрунтовану суму прибутку з урахуванням ринкових цін на природний газ та електроенергію. 
Нормальна вартість товару за кодами PCN, реалізація яких на внутрішньому ринку Республіки Молдова здійснювалась в достатніх обсягах та в межах звичайних торговельних операцій, визначалась на підставі фактичних цін ВАТ «ММЗ», установлених під час здійснення звичайних торговельних операцій на внутрішньому ринку Республіки Молдова скоригованих на різницю між фактичною собівартістю та собівартістю, з урахуванням коригувань витрат на газ та електроенергію.       
Таким чином, Міністерством сконструйовано нормальну вартість товару шляхом коригування виробничих витрат на газ та електроенергію.    
Згідно з проведеними Міністерством розрахунками встановлений розмір демпінгової маржі є вищим за мінімальну величину (2%) у розумінні положень статті 16 Закону України «Про захист національного товаровиробника від демпінгового імпорту».
В результаті проведених розрахунків на підставі інформації та доказів, що були в наявності, Міністерством встановлено факт демпінгу при імпорті в Україну товару походженням з Республіки Білорусь та Республіки Молдова та розраховано демпінгову маржу, окрім іншого, щодо товару ВАТ «ММЗ» - 13,87 %, щодо інших експортерів та/або виробників товару з Республіки Молдова та для Республіки Молдова в цілому - 35,42 %.
Під час розслідування Міністерство також дійшло висновку про те, що обсяги демпінгового імпорту товару походженням з Республіки Білорусь та Республіки Молдова у досліджуваний період зростали як в абсолютних показниках, так і відносно споживання на виробництві в Україні. Імпорт товару здійснювався за демпінговими цінами. Встановлено наявність загрози заподіяння істотної шкоди національному товаровиробнику. У період розслідування ціни демпінгового імпорту Товару були нижче подібного товару національного товаровиробника на внутрішньому ринку України. Існує прямий причинно-наслідковий зв`язок між демпінговим імпортом Товару та загрозою заподіяння істотної шкоди національному товаровиробнику. Інші фактори не мали вирішального негативного впливу на діяльність Заявника. 
За результатами проведеного дослідження Міністерство зробило висновок, що застосування антидемпінгових заходів щодо імпорту в Україну товару походженням з Республіки Білорусь та Республіки Молдова не суперечать національним інтересам. 
Згідно з остаточними висновками Міністерства, результати антидемпінгового розслідування засвідчили, що існують достатні докази та підстави для внесення на розгляд Комісії пропозицій стосовно доцільності застосування антидемпінгових заходів щодо імпорту в Україну товару походженням з Республіки Білорусь та Республіки Молдова.
Відповідно до вимог статті 16 Закону пропонується застосувати остаточні антидемпінгові заходи строком на 5 років відносно Товару.
У ході проведення антидемпінгового розслідування Міністерством розраховано: демпінгову маржу, зокрема, для компанії ВАТ «ММЗ» - 13,87 % та для інших експортерів та/або виробників товару з Республіки Молдова та для Республіки Молдова в цілому - 35,42 %; маржу шкоди - для підприємств з Республіки Молдова - 5,57 %.
Враховуючи вищевикладене, Міністерством було запропоновано встановити розмір ставки остаточного антидемпінгового мита щодо імпорту в Україну товару походженням з Республіки Білорусь на рівні розрахованої ставки маржі шкоди, а походженням з Республіки Молдова на рівні розрахованої ставки демпінгової маржі, а саме: для компанії ВАТ "ММЗ" (Республіка Молдова) - 13,87 %; для інших експортерів та/або виробників товару з Республіки Молдова та для Республіки Молдова в цілому - 35,42 %.
Згідно з повідомленням, розміщеним на офіційному веб-сайті Комісії 06.12.2019, в ході розслідування Комісія встановила, що ПАТ «Арселор Міттал Кривий Ріг» є національним товаровиробником у розумінні положень пункту 16 статті 1 Закону України «Про захист національного товаровиробника від демпінгового імпорту», оскільки    його частка в загальному виробництві Товару в Україні становила понад 50 %; Товар, який виробляється національним товаровиробником у розумінні положень пункту 26 статті 1 вказаного Закону є побідним до Товару, що є об`єктом розслідування; протягом періоду розслідування здійснювався демпінговий імпорт в Україну Товару походженням з Республіки Білорусь та Республіки Молдова, обсяги якого зросли в абсолютних показниках на 3 722,5% відносно споживання Товару на внутрішньому ринку України - на 2 006,5 % та відносно загальних обсягів виробництва Товару в Україні - на 3    700,2 %; наявність загрози заподіяння істотної шкоди національному товаровиробнику; наявність у країнах експорту значного експортного потенціалу, що свідчить про ймовірність значного зростання обсягу демпінгового експорту на ринок України; демпінговий імпорт в Україну Товару походженням з Республіки Білорусь та Республіки Молдова в період розслідування здійснювався за цінами, що були нижчими за ціну продажу Товару національного товаровиробника на внутрішньому ринку України; інші фактори не мали визначального впливу на стан національного товаровиробника; наявність причинно-наслідкового зв`язку між демпінговим імпортом в Україну Товару походженням з Республіки Білорусь та Республіки Молдова та загрозою заподіяння істотної шкоди національному товаровиробнику; національні інтереси України потребують застосування остаточних антидемпінгових заходів. 
На підставі зазначеного Комісія прийняла рішення від 02.12.2019 № АД-430/2019/4411-03 «Про застосування остаточних антидемпінгових заходів щодо імпорту в Україну прутків з вуглецевої та інших легованих сталей походженням з Республіки Білорусь та Республіки Молдова», яким застосувала остаточні антидемпінгові заходи щодо імпорту в Україну Товару строком на п`ять років, зокрема, для виробника/експортера ВАТ «Молдавський металургійний завод» у розмірі 13,80 %, для інших виробників та експортерів товару походженням з Республіки Молдова -35,37 %.
Вважаючи протиправними дії та рішення відповідачів, вчинені та прийняті під час і за результатами антидемпінгового розслідування, позивач звернувся до суду із даним позовом. 
Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що оскаржуване рішення від 02.12.2019 № АД-430/2019/4411-03 «Про застосування остаточних антидемпінгових заходів щодо імпорту в Україну прутків з вуглецевої та інших легованих сталей походженням з Республіки Білорусь та Республіки Молдова» є правомірним тому відсутні підстави для його скасування, а позовні вимоги є необґрунтованими та не підлягають задоволенню.
Колегія суддів погоджується з висновком суд першої інстанції виходячи з наступного.
Відповідно до вимог частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені   Конституцією   та Законами України.
Статтею 1 Закону України «Про захист національного товаровиробника від демпінгового імпорту» від 22.12.1998 № 330-XIV    (далі - Закон № 330-XIV, у редакції, яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин) визначені наступні значення термінів, які в ньому вживаються, зокрема: 
- антидемпінгові заходи - попередні або остаточні заходи, що застосовуються відповідно до цього Закону під час або за результатами антидемпінгового розслідування; 
- антидемпінгове мито (попереднє або остаточне) - особливий вид мита, що справляється у разі ввезення на митну територію країни імпорту товару, який є об`єктом застосування антидемпінгових заходів (попередніх або остаточних);
- висновок позитивний щодо наявності демпінгу (шкоди) - висновок про наявність факту демпінгу (шкоди);    
- демпінг - ввезення на митну територію країни імпорту товару за цінами, нижчими від порівнянної ціни на подібний товар у країні експорту, що заподіює шкоду національному товаровиробнику подібного товару; 
- демпінгова маржа - сума, на яку нормальна вартість перевищує експортну ціну.
Порядок визначення демпінгової маржі встановлюється у статті 9 цього Закону; експортна ціна - ціна, за якою фактично оплачується або підлягає оплаті товар, який продається в країну імпорту з країни експорту. 
Порядок визначення експортної ціни встановлюється у статті 8 цього Закону; шкода - істотна шкода, заподіяна національному товаровиробнику, або загроза заподіяння істотної шкоди національному товаровиробнику, або істотне перешкодження створенню чи розширенню національним товаровиробником виробництва подібного товару. 
Порядок визначення шкоди встановлюється у статті 10 цього Закону; конструювання експортної ціни - здійснення розрахунку певної величини експортної ціни у разі коли фактичну експортну ціну не встановлено або вважається, що вона є необґрунтованою. 
Порядок конструювання експортної ціни встановлюється у статті 8 цього Закону; нормальна вартість - еквівалент ціни товару на внутрішньому ринку. 
Порядок визначення нормальної вартості встановлюється у статті 7 цього Закону; звичайні торговельні операції - умови та ділова практика, які протягом обґрунтованого строку, що передує експорту товару, що є об`єктом розслідування, були звичайними у торгівлі таким товаром або товарами, які мають схожі умови виробництва, продажу або збуту; країна імпорту - Україна; порівнянна ціна - ціна подібного товару у країні експорту, що практикується у звичайних торговельних операціях; товар подібний - ідентичний товар, тобто схожий за всіма характеристиками на товар, що є об`єктом розслідування, або, у разі відсутності цього товару, інший товар, що не є схожим за всіма характеристиками, але має показові ознаки, що є дуже подібними до характерних ознак товару, що є об`єктом розслідування.
Згідно статті 2 Закону № 330-XIV цей Закон застосовується щодо імпорту товару, який є об`єктом демпінгу, якщо такий імпорт заподіює шкоду національному товаровиробнику подібного товару. 
Товар вважається об`єктом демпінгу, якщо в країні імпорту його експортна ціна є нижчою від порівнянної ціни на подібний товар у країні експорту в звичайних торговельних операціях.
Цей Закон не виключає застосування: 1) спеціальних правил у галузі сільського господарства; 2) заходів, що застосовуються в рамках Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (далі - ГАТТ) і Світової організації торгівлі (далі - СОТ); 3) спеціальних правил, що встановлюються міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.
Згідно зі статтею 3 Закону № 330-XIV, проведення антидемпінгового розслідування в Україні здійснюється на засадах, визначених цим Законом, уповноваженими на це центральними органами виконавчої влади - Міністерством, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну митну політику, а також Комісією.
Таким чином, Міністерство та Комісія наділені відповідними владними повноваженнями щодо здійснення антидемпінгового розслідування.
Відповідно до вимог статті 5 Закону № 330-XIV, Міжвідомчу комісію з міжнародної торгівлі очолює Голова, яким за посадою є Міністр економіки та з питань європейської інтеграції України. Членами Комісії є Голова Комісії, його перший заступник, заступники та посадові особи органів виконавчої влади. Голова Комісії, його перший заступник, заступники та інші члени Комісії затверджуються відповідно до частини другої цієї статті (частина перша).       
Формою роботи Комісії є засідання. Засідання Комісії проводяться за адресою Міністерства. Засідання Комісії є правомочним, якщо на ньому присутні не менше половини членів Комісії. Комісія у межах своєї компетенції приймає рішення, організовує та контролює їх виконання. У голосуванні за прийняття відповідного рішення можуть брати участь тільки члени Комісії. Акти Комісії, зокрема щодо проведення антидемпінгового розслідування та застосування антидемпінгових заходів, є обов`язковими для виконання (частина п`ята). 
На засіданнях Комісії приймаються рішення: 1) про порушення антидемпінгового розслідування; 2) про позитивні або негативні висновки стосовно наявності демпінгу та методи, що дають можливість визначити демпінгову маржу; 3) про позитивні або негативні висновки щодо наявності шкоди та її розмір; 4) щодо визначення причинно-наслідкового зв`язку між демпінговим імпортом та шкодою; 5) про застосування антидемпінгових заходів; 6) з інших питань в межах повноважень, передбачених цим Законом (частина шоста). 
Рішення Комісії приймаються простою більшістю голосів, а в окремих випадках, передбачених цим Законом, двома третинами (кваліфікованою більшістю) голосів її членів. 
Рішення Комісії, яке приймається простою більшістю голосів, вважається прийнятим, якщо за нього проголосувала більшість членів Комісії. У разі рівного розподілу голосів голос Голови Комісії є вирішальним (частина восьма). 
Рішення Комісії, яке приймається кваліфікованою більшістю голосів, вважається прийнятим, якщо за нього проголосувало дві третини членів Комісії (частина дев`ята). 
У разі потреби рішення Комісії з питань, зазначених у пункті 6 частини шостої цієї статті, може прийматися в робочому порядку шляхом візування членами Комісії проекту відповідного рішення. При цьому Голова Комісії або його заступник інформує членів Комісії та пропонує їм висловити свою точку зору з цього питання у строк, протягом якого вона може бути врахована і який не перевищує строків, встановлених цим Законом.
Як вбачається з матеріалів справи та було встановлено судом першої інстанції, розпорядженням Кабінету Міністрів України від 09.10.2019 №934-р «Про затвердження нового складу Міжвідомчої комісії з міжнародної торгівлі» затверджено новий склад Міжвідомчої комісії з міжнародної торгівлі згідно з додатком у складі: Милованов Тимофій Сергійович - Міністр розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства, голова Комісії; Качка Тарас Андрійович - заступник Міністра розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства - Торговий представник України, перший заступник голови Комісії; Жовква Ігор Іванович - заступник Керівника Офісу Президента України, заступник голови Комісії (за згодою); Беззубенко Микола Васильович - заступник начальника 1 управління Головного управління контррозвідувального захисту інтересів держави у сфері економічної безпеки Служби безпеки (за згодою); Войцещук Андрій Дмитрович - директор департаменту організації митного контролю та оформлення ДФС; Звягінцев Сергій Борисович - директор департаменту регулювання зовнішньоекономічної діяльності Мінекономіки; Зеркаль Олена Володимирівна - заступник Міністра закордонних справ з питань європейської інтеграції; Кустовський Ігор Сергійович - директор департаменту досліджень і розслідувань ринків виробничої сфери, фармацевтики та рітейлу Антимонопольного комітету; Лавренюк Юрій Федорович - заступник Міністра інфраструктури; Москаленко Олександр Петрович - директор департаменту митної політики Мінфіну; Федорчук Володимир Ярославович - заступник Державного секретаря Кабінету Міністрів України; Черних Олександр Олександрович - директор департаменту промислової політики Мінекономіки.
Розпорядженням Кабінет Міністрів України від 15.11.2019 № 1089-р «Про зміну складу Міжвідомчої комісії з міжнародної торгівлі» до складу Міжвідомчої комісії з міжнародної торгівлі було введено Банчука Олександра Анатолійовича - заступника Міністра юстиції, Ходаковського Павла Вікторовича - заступника Міністра фінансів, вивівши з її складу Москаленка Олександра Петровича.
Таким чином, станом на момент прийняття Комісією оскаржуваного рішення    від 02.12.2019 № АД-430/2019/4411-03 її склад становив 13 членів, а саме: Т. Милованов, Т. Качка, І. Жовква, О. Банчук,    М. Беззубенко, А. Войцещук, С. Звягінцев, О. Зеркаль, І. Кустовський, Ю. Лавренюк, В. Федорчук, П. Ходаковський, О. Черних. 
Відповідно до статті 12 Закону № 330-XIV, розслідування з метою встановлення наявності та впливу демпінгу, про який стверджується, що він має місце, а також величини демпінгової маржі розпочинається Міністерством з порушення антидемпінгової процедури за скаргою, поданою національним товаровиробником або від його імені, за винятком випадку, передбаченого у частині восьмій цієї статті. 
Скарга подається у письмовій формі заявником - національним товаровиробником чи фізичною або юридичною особою, що діє від імені національного товаровиробника. 
Скарга надсилається до Міністерства рекомендованим листом або здається до Міністерства під розписку про одержання. Міністерство надсилає копію скарги до Комісії, яка ознайомлює з нею всіх членів Комісії. 
Якщо скаргу не було надіслано безпосередньо до Міністерства у порядку, зазначеному у частині другій цієї статті, або при наявності у відповідного органу виконавчої влади в країні імпорту відповідних доказів демпінгу і шкоди, відповідний орган зобов`язаний терміново надіслати чи подати скаргу до Міністерства. Таке ж право на подання до Міністерства скарги у порядку, встановленому у цій статті, має професійна спілка працівників підприємств національного товаровиробника.
Після отримання скарги, поданої відповідно до вимог частин першої - третьої цієї статті, Міністерство порушує антидемпінгову процедуру, в ході якої розглядає докази, що містяться у скарзі, з метою визначення, чи є ці докази достатніми для порушення антидемпінгового розслідування відповідно до частини одинадцятої цієї статті. 
Розслідування відповідно до частин першої - третьої цієї статті порушується у разі, якщо Міністерством і Комісією встановлено, що скаргу було подано національним товаровиробником або від його імені. Скарга вважається поданою національним товаровиробником або від його імені, якщо вона підтримується українськими виробниками, сукупне виробництво яких становить понад 50 відсотків загального обсягу виробництва подібного товару, виробленого тією частиною підприємств національного товаровиробника, яка підтримує скаргу або висловлює заперечення. Розслідування не порушується, якщо сукупне виробництво виробників, які підтримують скаргу, становить менше ніж 25 відсотків загального обсягу виробництва подібного товару національним товаровиробником. У цьому разі, якщо на дату подання до Міністерства скарги заявника підтримують виробники, сукупне виробництво яких становить 25 або більше (але менше ніж 50) відсотків загального виробництва подібного товару національним товаровиробником, цей заявник повинен протягом антидемпінгової процедури одержати підтримку (або безпосередні чи опосередковані заперечення) інших українських виробників для того, щоб до дати порушення антидемпінгового розслідування було встановлено, чи підтримується або ні скарга виробниками, сукупне виробництво яких становить понад 50 відсотків загального виробництва подібного товару національним товаровиробником.
Міністерство та Комісія не можуть публічно розголошувати інформацію, що міститься у скарзі, до прийняття рішення про порушення антидемпінгового розслідування. Після одержання скарги, належним чином підтвердженої документальними даними, та до порушення антидемпінгового розслідування Міністерство за дорученням Комісії повідомляє відповідні компетентні органи заінтересованої країни експорту про порушення антидемпінгової процедури. Міністерство надсилає до заявника конфіденційний запит про надання у встановлені Міністерством строки додаткових копій неконфіденційної версії скарги для їх передачі відповідно до частини тринадцятої цієї статті. 
Комісія може прийняти рішення про порушення розслідування за скаргою, поданою відповідно до частини третьої цієї статті, за умови, що у ній містяться достатні докази наявності демпінгу, шкоди і причинно-наслідкового зв`язку відповідно до частини четвертої цієї статті. 
Після прийняття цього рішення Міністерство починає зазначене розслідування.
У процесі антидемпінгової процедури Міністерство водночас розглядає докази наявності демпінгу та шкоди, які містяться у скарзі, оцінює їх достатність та обґрунтованість з метою прийняття рішення про порушення антидемпінгового розслідування або про відмову в його порушенні. 
Міністерство подає Комісії звіт про результати проведення антидемпінгової процедури. Рішення про порушення антидемпінгового розслідування приймає Комісія за поданням Міністерства, як правило, в 30-денний строк з дня подання скарги. Таке рішення приймається на підставі доказів, що підтверджуються фактичними даними антидемпінгової процедури. 
Міністерство подає Комісії звіт про результати проведення антидемпінгової процедури. Рішення про порушення антидемпінгового розслідування приймає Комісія за поданням Міністерства, як правило, в 30-денний строк з дня подання скарги. Таке рішення приймається на підставі доказів, що підтверджуються фактичними даними антидемпінгової процедури.
Міністерство повідомляє експортерів, імпортерів, відомі об`єднання (асоціації) імпортерів або експортерів, компетентні органи країни експорту та заявників про порушення антидемпінгового розслідування. Міністерство, відповідно до вимог цього Закону щодо захисту конфіденційної інформації, може надавати повний текст письмової скарги відомим експортерам, компетентним органам країни експорту та іншим заінтересованим сторонам за їх запитом. У разі, якщо кількість сторін антидемпінгового розслідування виявляється значною, Міністерство передає повний текст письмової скарги лише компетентним органам країни експорту.
З матеріалів справи вбачається, що антидемпінгова процедура проведена відповідачами за скаргою національного товаровиробника відповідного подібного товару (третьої особи) з дотриманням наведених положень та вимог статті 12 Закону № 330-XIV.
Статтею 13 Закону № 330-XIV передбачено, що відповідно до рішення Комісії Міністерство розпочинає антидемпінгове розслідування і проводить його разом з іншими органами виконавчої влади в країні імпорту. 
Антидемпінгове розслідування проводиться з метою встановлення фактів демпінгу та шкоди. Строки періоду розслідування визначаються Міністерством. 
Міністерство має право надсилати відомим експортерам, імпортерам, іншим сторонам антидемпінгового розслідування, яких вважає за необхідне залучити до участі в антидемпінговому розслідуванні, або компетентним органам країни експорту запитальники з метою отримання інформації та доказів, що використовуються для проведення антидемпінгового розслідування.
Міністерство має право одержувати від органів виконавчої влади в країні імпорту інформацію, документи, матеріали, необхідні для проведення антидемпінгового розслідування. На запит члена Комісії Міністерство передає йому або Комісії неконфіденційне резюме відомостей, одержаних від зазначених органів.
При проведенні антидемпінгового розслідування Міністерство має право:
1) для виконання рішень Комісії доручати іншим органам виконавчої влади в країні імпорту здійснювати перевірки або заходи контролю за діяльністю імпортерів, продавців і українських виробників; 
2) здійснювати в інших країнах перевірки інформації, одержаної від заінтересованих сторін, за згодою відповідної заінтересованої сторони та при відсутності заперечення з боку офіційно повідомлених компетентних органів заінтересованої країни. 
Міністерство визначає строки і методику здійснення зазначених перевірок або заходів контролю. Органи виконавчої влади в країні імпорту вживають всіх необхідних заходів для задоволення цих вимог. У проведенні перевірок або заходів контролю можуть брати участь уповноважені особи Міністерства. 
Строк проведення антидемпінгового розслідування не повинен перевищувати одного року з дня набрання чинності рішенням про його порушення. 
Строк антидемпінгового розслідування може бути продовжений за рішенням Комісії, але не може бути більшим ніж 18 місяців. 
Статтею 16 Закону № 330-XIV визначений порядок припинення антидемпінгової процедури або антидемпінгового розслідування без застосування антидемпінгових заходів. Застосування остаточних антидемпінгових заходів.
У разі, якщо застосування антидемпінгових заходів не є необхідним і відмова від застосування не викликає заперечення з боку членів Комісії, Комісія за пропозицією Міністерства припиняє антидемпінгову процедуру або антидемпінгове розслідування без застосування антидемпінгових заходів. Це рішення Комісії приймається кваліфікованою більшістю голосів. 
Міністерство готує звіт, інформує представників країни походження та (або) експорту і публікує відповідне повідомлення у газеті, викладаючи основні висновки та резюме мотивів щодо припинення антидемпінгової процедури або антидемпінгового розслідування без застосування антидемпінгових заходів. 
У разі, якщо у процесі антидемпінгового розслідування робиться висновок, що докази наявності демпінгу або шкоди або причинно-наслідкового зв`язку між ними не є достатніми для обґрунтування продовження антидемпінгового розслідування, зокрема, що фактичний чи потенційний обсяг демпінгового імпорту є незначним або демпінгова маржа вважається мінімальною, Комісія за поданням Міністерства приймає рішення про припинення антидемпінгового розслідування без застосування антидемпінгових заходів. 
У разі, якщо у процесі антидемпінгового розслідування Міністерство встановлює, що в окремих експортерів величина демпінгової маржі становить менше двох відсотків експортної ціни, антидемпінгове розслідування припиняється Комісією за поданням Міністерства без застосування антидемпінгових заходів стосовно цих експортерів. Ці експортери залишаються суб`єктами антидемпінгової процедури та можуть стати суб`єктами нового антидемпінгового розслідування в процесі наступного перегляду антидемпінгових заходів, що здійснюється відповідно до розділу V цього Закону. 
Антидемпінгове розслідування припиняється, як правило, відповідно до рішення Комісії про застосування остаточних антидемпінгових заходів. Остаточні антидемпінгові заходи застосовуються за таким принципом: 
1) якщо Міністерство зробило остаточний позитивний висновок щодо наявності демпінгу та шкоди, яка є наслідком цього демпінгу, та відповідно до статті 36 цього Закону національні інтереси потребують застосування антидемпінгових заходів; 
2) при застосуванні попередніх антидемпінгових заходів Міністерство подає Комісії пропозицію про застосування остаточних антидемпінгових заходів за місяць до закінчення строку застосування зазначених попередніх заходів; 
3) за пропозицією Міністерства Комісія приймає рішення про запровадження справляння остаточного антидемпінгового мита та встановлює розмір ставки остаточного антидемпінгового мита, який не повинен перевищувати величину демпінгової маржі, розрахованої відповідно до цього Закону, та може бути меншим за величину цієї маржі, якщо такий розмір ставки є достатнім для запобігання шкоді, що заподіюється національному товаровиробнику; 
4) розмір ставки остаточного антидемпінгового мита визначається: у відсотках до митної вартості товару, що є об`єктом антидемпінгового розслідування. Митна вартість цього товару розраховується відповідно до базисних умов поставки CIF-кордон країни імпорту; або різницею між мінімальною ціною та митною вартістю зазначеного товару, розрахованою відповідно до базисних умов поставки CIF-кордон країни імпорту. При цьому мінімальна ціна на п`ятирічний період розраховується відповідно до частини дев`ятої статті 14 цього Закону. 
Таким чином, з огляду на вищевикладене, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що антидемпінгове розслідування проведене відповідачами з дотриманням вимог статті 13 Закону України «Про захист національного товаровиробника від демпінгового імпорту».
Щодо доводів апелянта про порушення строку застосування антидемпінгових заходів колегія суддів зазначає наступне.
Як вбачається з матеріалів справи в обґрунтування порушення строку застосування антидемпінгових заходів ВАТ "Молдавський металургійний завод" посилається на недотримання вимог статті 9 Договору про зону вільної торгівлі.
Згідно вимог статті 9 Договору про зону вільної торгівлі, у разі наміру однієї із Сторін (митного союзу) застосувати антидемпінгові або компенсаційні заходи ця Сторона (митний союз) надає до застосування заходів іншим заінтересованим Сторонам відповідну інформацію щодо основних фактів і висновків, які є підставою для застосування заходів. Таке розкриття повинно бути здійснено завчасно, для того щоб Сторони змогли захистити свої інтереси, але не пізніше ніж за 30 днів до завершення розслідування.
Водночас, спірні правовідносини регулюються параграфом 9 статті 6 Угоди про застосування Статті VI ГАТТ 1994 року та Законом України «Про захист національного товаровиробника від демпінгового імпорту».
Відповідно до пар. 9 ст. 6 Угоди про застосування Статті VI ГАТТ 1994 року органи влади до винесення остаточного рішення інформують усі заінтересовані сторони про суттєві факти, що розглядаються, які становлять основу для рішення, і про те, чи необхідно застосувати остаточні заходи. Таке розкриття повинно відбутися завчасно, щоб сторони змогли захистити свої інтереси.
Відповідно до вимог ч. 4 ст. 33 Закону України «Про захист національного товаровиробника від демпінгового імпорту», інформація з урахуванням вимог щодо захисту конфіденційної інформації надається, як правило, не пізніше ніж за місяць до дати прийняття Комісією остаточного рішення або до дати передачі заінтересованою стороною останньої пропозиції відповідно до статті 16 цього Закону. Якщо Міністерство та (або) Комісія не можуть відразу надати інформацію, факти або висновки, такі інформація, факти або висновки надаються пізніше у максимально стислі строки.
Частиною 5 ст. 33 Закону України «Про захист національного товаровиробника від демпінгового імпорту» передбачено, що коментарі заінтересованих осіб, що подаються після того, як була надана остаточна інформація, враховуються за умови, що вони були одержані Міністерством у строки, окремо визначені ним у кожному конкретному випадку, але протягом не більш як десяти днів.
Колегія суддів звертає увагу, що спеціальним законодавством не встановлено імперативних правил щодо строку розкриття інформації заінтересованим сторонам. Єдиною умовою належного розкриття є завчасність його здійснення з метою захисту інтересів сторін.
З матеріалів справи вбачається, що у даній справі розкриття основних фактів і висновків здійснено 08.11.2019 року, тобто більш ніж за 20 днів до дня прийняття остаточного рішення.
Також, 08.11.2019 року Міністерство направило всім заінтересованим сторонам антидемпінгового розслідування остаточну інформацію щодо основних фактів і висновків та встановило максимально можливий строк для надання коментарів - десять днів (т.3 а.с.135, т. 27 а.с. 133, 134).
Крім того, остаточну інформацію щодо основних фактів і висновків було направлено Посольству Республіки Молдова в Україні і Посольству Республіки Білорусь в Україні.
В свою чергу Посольство надало коментарі щодо остаточної інформації, про що зазначено у кінцевому Звіті (т.8 а.с. 186).
Таким чином, враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що даний строк жодним чином не обмежував права позивача на отримання інформації за результатами розслідування та був достатнім для належного захисту ним своїх прав та інтересів.
Щодо доводів апелянта про порушення порядку повідомлення представників іноземних державних органів влади, слід зазначити наступне.
Як вбачається з матеріалів справи, апелянт, в обґрунтування порушення порядку повідомлення представників іноземних державних органів влади зазначає, що Міністерство не розкривало інформацію щодо основних фактів і висновків, які стали підставою для застосування антидемпінгових заходів.
В свою чергу слід зазначити, що вказане спростовується матеріалами справи. Так, 01.08.2018 року Міністерство закордонних справ України нотифікувало Посольство Республіки Білорусь та Посольство Республіки Молдова в Україні про порушення антидемпінгового розслідування в порядку, передбаченому статтею 34 Закону України «Про захист національного товаровиробника від демпінгового імпорту».
Відповідно до вимог статті 34 Закону України «Про захист національного товаровиробника від демпінгового імпорту» Міністерство закордонних справ України нотифікує компетентні органи заінтересованої країни про всі рішення Комісії щодо розслідувань, які проводяться відповідно до цього Закону.
Під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції було встановлено, що Посольство Республіки Білорусь, Посольство Республіки Молдова в Україні, а також Міністерство закордонних справ Республіки Білорусь були зареєстровані як заінтересовані сторони антидемпінгового розслідування, брали участь у слуханнях та надавали коментарі щодо розслідування.
Водночас, жоден з представників компетентних органів заінтересованих країн не подавав жодних заяв чи заперечень щодо порушення його прав на участь у антидемпінговому розслідуванні.
Таким чином, з огляду на викладене, колегія суддів вважає, що твердження позивача щодо порушення порядку повідомлення представників іноземних державних органів влади є необґрунтованим та не відповідає фактичним обставинам справи.
Щодо доводів апелянта стосовно дотримання процедури формування складу Комісії та її повноважень щодо прийняття Рішення, слід зазначити наступне.
Як вбачається з матеріалів справи в апеляційній скарзі ВАТ "Молдавський металургійний завод" посилається на неправомочність складу Міжвідомчої комісії з міжнародної торгівлі, та зазначає, що Розпорядження Кабінету Міністрів України від 15.11.2019 №1089-р, яким було змінено склад комісії, не було чинним на момент прийняття рішення.
В свою чергу слід зазначити, що порядок прийняття актів Кабінету Міністрів України та набрання ними чинності передбачений у Регламенті Кабінету Міністрів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 18 липня 2007 р. № 950 (далі - Регламент).
Відповідно до параграфа 46 Регламенту, акти Кабінету Міністрів з організаційно- розпорядчих та інших поточних питань, в тому числі, з кадрових та інших питань організаційно-розпорядчого характеру, видаються у формі розпоряджень.
Відповідно до параграфа 47 Регламенту, акти Кабінету Міністрів набирають чинності з моменту їх прийняття, якщо більш пізній строк набрання чинності не встановлено в таких актах.
З матеріалів справи вбачається, що 15.11.2019 року прийнято Розпорядження Кабінету Міністрів України №1089-р, яким введено до складу Міжвідомчої комісії з міжнародної торгівлі, Банчука О.А. - заступника Міністра юстиції, Ходаковського П.В. - заступника Міністра фінансів, вивівши з її складу Москаленка О.П. 
Дане розпорядження Кабінету Міністрів України набрало чинності 15.11.2019 року, не було оскаржено в судовому порядку та було чинним на момент прийняття оспорюваного рішення Комісією.
Таким чином, колегія суддів вважає твердження позивача щодо неправомочності складу Міжвідомчої комісії з міжнародної торгівлі необґрунтованими.
Щодо правомірності розрахунку Міністерством нормальної вартості товару з урахуванням скоригованих витрат на природний газ та електроенергію, слід зазначити наступне.
З матеріалів справи вбачається, що в обґрунтування порушення порядку розрахунку нормальної вартості товару ВАТ "Молдавський металургійний завод", позивач посилається на незастосування ст. 7 Закону України «Про захист національного товаровиробника від демпінгового імпорту», а також на відсутність належних та допустимих доказів щодо правильності розрахунків та висновків Міністерства щодо неринкового ціноутворення на внутрішньому ринку природного газу та електроенергії у Республіці Молдова.
Судом першої інстанції встановлено, що продажі товару ВАТ "Молдавський металургійний завод" на внутрішньому ринку Республіки Молдова не можуть бути використані для встановлення нормальної вартості товару.
Відповідно до вимог абз. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про захист національного товаровиробника від демпінгового імпорту», нормальна вартість, як правило, визначається на підставі цін, установлених під час здійснення звичайних торговельних операцій між незалежними покупцями у країні експорту.
Згідно абз. 2 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про захист національного товаровиробника від демпінгового імпорту», продаж або операція можуть вважатися такими, що не здійснювалися під час звичайних торговельних операцій, зокрема, якщо товар продається за цінами, критерії визначення яких відрізняються від механізмів функціонування ринкової економіки.
Колегія суддів звертає увагу, що в ході антидемпінгового розслідування Міністерством було встановлено наявність неринкового механізму ціноутворення на внутрішньому ринку природного газу та електроенергії, що істотним чином зменшив собівартість товару ВАТ "Молдавський металургійний завод", та тим самим унеможливив використання продажу товару на внутрішньому ринку для встановлення нормальної вартості товару.
Враховуючи втручання держави в механізм ціноутворення на внутрішньому ринку, Міністерство правомірно визначило нормальну вартість товару на основі витрат виробництва в Республіці Молдова, збільшених на обґрунтовану суму торговельних, адміністративних та інших загальних витрат і обґрунтовану суму прибутку з урахуванням ринкових цін на природний газ та електроенергію.
Отже, з огляду на викладене, колегія суддів вважає, що твердження позивача щодо незастосування ст. 7 Закону України «Про захист національного товаровиробника від демпінгового імпорту» є помилковими.
Щодо правомірності розрахунку Міністерством нормальної вартості товару на основі правильних цін на газ та електроенергію, слід зазначити наступне.
В обґрунтування порушення порядку визначення нормальної вартості товару ВАТ "Молдавський металургійний завод", позивач посилається на врахування Міністерством помилкових цін на газ та електроенергію.
Як вбачається з матеріалів справи, згідно Звіту у рамках проведення антидемпінгового розслідування (т.8 а.с. 208, 209), що є остаточним документом, складеним за результатами антидемпінгового розслідування, нормальна вартість товару була розрахована на підставі цін електроенергії - 153 бань/кВт год. (0,086 дол. СІПА/кВт год).
В той же час, інша ціна була зазначена в Основних фактах і висновках, що має силу лише попереднього документа, складеного під час антидемпінгового розслідування. 
Під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції  було встановлено, що в Основних фактах і висновках було зроблено технічну помилку та зазначено ціну електроенергії - 182 бань/кВт год., що в подальшому було виправлено у остаточному Звіті.
Таким чином, посилання позивача на використання Міністерством неправильної ціни на електроенергію для розрахунку нормальної вартості товару не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду, та спростовуються матеріалами справи.
Щодо дотримання Міністерством вимог щодо надання достатнього строку для коментарів до Основних фактів і висновків, слід зазначити наступне.
В обґрунтування неналежної оцінки судом першої інстанції процедури антидемпінгового розслідування, позивач зазначає про встановлення Міністерством недостатнього строку для надання коментарів до Основних фактів і висновків.
Відповідно до вимог ч. 5 ст. ЗЗ Закону України «Про захист національного товаровиробника від демпінгового імпорту» коментарі заінтересованих сторін, що подаються після того, як була надана остаточна інформація, враховуються за умови, що вони були одержані Міністерством у строки, окремо визначені ним у кожному конкретному випадку, але протягом не більш як десяти днів.
Таким чином, максимальним строком для надання коментарів заінтересованими сторонами є не більш як 10 днів після надання остаточної інформації Міністерством.
Як вбачається з матеріалів справи, 08.11.2019 року Міністерство направило всім заінтересованим сторонам антидемпінгового розслідування Основні факти та висновки (Лист Міністерства №4413-06/46416-07 від 08.11.2019 року, т. 1 а.с.67). Крім того, Основні факти та висновки були направлені на електронну пошту заінтересованих сторін.
Листом Міністерства від 08.11.2019 року встановлено строк не пізніше, ніж до 18.11.2019 року для надання коментарів стосовно основних фактів та висновків.
Отже, з огляду на викладене, колегія суддів вважає, що Міністерство надало ВАТ "Молдавський металургійний завод" максимально можливий строк, передбачений Законом України «Про захист національного товаровиробника від демпінгового імпорту», для надання коментарів стосовно Основних фактів і висновків.
Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що позовні вимоги є необґрунтованими та не підлягають задоволенню.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а викладені в апеляційній скарзі доводи позицію суду першої інстанції не спростовують.
Судом апеляційної інстанції враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції є законним, підстави для його скасування відсутні, оскільки суд всебічно перевіривши обставини справи, вирішив спір у відповідності з нормами матеріального та процесуального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин.
Відповідно до ч. ч. 1, 2   ст. 77 КАС України   кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених   статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Апелянт не надав до суду належних доказів, що б підтверджували факт протиправності рішення суду першої інстанції.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
Приписи ст. 316 КАС України визначають, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Таким чином, колегія суддів вирішила згідно   ст. 316 КАС України залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін, з урахуванням того, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.
Керуючись ст.ст. 242, 308, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів,  -

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу Відкритого акціонерного товариства "Молдавський металургійний завод" - залишити без задоволення.
Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 09 березня 2021 року - залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття. Касаційна скарга на рішення суду апеляційної інстанції подається безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 328-331 КАС України.

Суддя-доповідач                                                                      В.О. Аліменко 

Судді                                                                                          Л.В. Бєлова

                                                                                                    А.Ю. Кучма

Повний текст постанови складено «15» листопада 2021 року.