ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ 
ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.10.2021 року                                        м.Дніпро                   Справа №  904/1951/21
Центральний апеляційний господарський суд у складі:
головуючого судді: (доповідач), Чус О.В.
суддів: Кощеєва І.М., Дармін М.О.
секретар судового засідання: Григоренко А.А.

Представники сторін не з`явились, про час та місце судового засідання повідомлені належним чином. 

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги        Фермерського господарства "СІЛЬГОСПНОВАЦІЯ ПЛЮС" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 08.06.2021р. (суддя Красота О.І., повний текст рішення підписано 08.06.2021р.) у справі

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "НОВА ДРІП", м.Каховка 
до Фермерського господарства "СІЛЬГОСПНОВАЦІЯ ПЛЮС", м.Широке 
про стягнення заборгованості в сумі 1 040 487,78 грн.    

ВСТАНОВИВ:
Короткий зміст позовних вимог та рішення суду.
Товариство з обмеженою відповідальністю "Нова Дріп" звернулося до Господарського суду з позовом до Фермерського господарства "Сільгоспновація Плюс" і просить суд стягнути 985 400,00 грн. - основного боргу, 14 092,56 грн. - пені, 34 471,16 грн. - інфляційних витрат, 6 524,06 грн. - 3% річних та судовий збір.
Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням Відповідачем зобов`язань за Договором поставки №44/20 від 04.05.2020 в частині оплати поставленого товару.
Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 08.06.2021р. позов задоволено частково.
Стягнуто з Фермерського господарства "СІЛЬГОСПНОВАЦІЯ ПЛЮС", (53070, м.Широке, Криворізького району, Дніпропетровської області, ЄДРПОУ 33143226) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "НОВА ДРІП", (74800, м.Каховка, Херсонської області, вул.Мелітопольська, 85-Г, ЄДРПОУ 37248942) 985 400,00 грн. - основного боргу, 14 062,33 грн. - пені, 34 471,16 грн. - інфляційних витрат, 6 520,78 грн. - 3% річних та судовий збір у сумі 15    606,82 грн.    В решті позовних вимог    відмовлено.
Рішення мотивовано тим, що матеріалами справи доведено факт невиконання зобов`язання належним чином відповідно до умов договору. Порушення зобов`язання є підставою для застосування господарських санкцій відповідно до вимог закону.
Доводи та вимоги апеляційної скарги.
Не погодившись    з вказаним рішенням суду першої інстанції,    Фермерське господарство "СІЛЬГОСПНОВАЦІЯ ПЛЮС" звернулося з апеляційною скаргою, згідно якої просить скасувати рішення господарського суду Дніпропетровської області від 08.06.2021р. у справі №904/1951/21 в частині задоволення позовних вимог. 
Апеляційна скарга мотивована тим, що при винесенні оскаржуваного рішення суд першої інстанції не дослідив підписаний тільки позивачем Договір та наявні в матеріалах справи документи, неправильно визначився із характером спірних правовідносин, не застосував закон, який підлягає застосуванню, зокрема ст. 638 ЦК України, ст. 181 ГК України, в зв`язку з чим прийняв помилкове рішення, яке підлягає скасуванню.
Узагальнені доводи інших учасників провадження у справі.
Відзиву на апеляційну скаргу позивачем не надано. Згідно ч.3 ст.263 Господарського процесуального кодексу України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті.
Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 19.07.2021р. (колегією суддів у складі: головуючого судді Чус О.В., судді: Кузнецова І.Л., Кощеєв І.М.) відновлено строк подання апеляційної скарги. Відкрито апеляційне провадження та призначено розгляд апеляційної скарги в судове засідання на    17.08.2021р. о 12:00.    
У зв`язку зі звільненням у відставку судді ОСОБА_1 , відповідно до пункту 2.4.6 Засад використання  автоматизованої системи документообігу суду у Центральному апеляційному господарському суді, затверджених рішенням, оформленим протоколом зборів суддів Центрального апеляційного господарського суду №2 від 08.10.2018 зі змінами, 16.08.2021 призначено автоматичну зміну складу колегії суддів у судовій справі №904/1951/21.
Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.08.2021, справу №904/1951/21 передано колегії суддів у складі: головуючого судді: Чус О.В., судді: Кощеєв І.М., Дармін М.О.
17.08.2021р. у зв`язку з перебуванням судді Дарміна М.О. у відпустці розгляд справи № 904/1951/21 не відбувся.
Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 18.08.2021р. розгляд апеляційної скарги призначено у судове засіданні   на   21.10.2021р. 
У судовому засіданні 21.10.2021р. оголошено вступну та резолютивну частини  постанови.
Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції.
04.05.2020 між Товариством з обмеженою відповідальністю "НОВА ДРІП" (далі-Позивач, Постачальник) та Фермерським господарством "СІЛЬГОСПНОВАЦІЯ ПЛЮС" (далі-Відповідач, Покупець) укладено Договір поставки №44/20 (далі-Договір, а.с.9).
Відповідно до п.1.1 Договору, Постачальник зобов`язується в строки, обумовлені Договором, передати у власність Покупцеві товар (далі-Товар), а Покупець зобов`язується прийняти та оплатити такий товар на умовах даного Договору.
Згідно п.1.2. Договору, найменування Товару, його кількість, ціна за одиницю Товару, строки поставки (передачі) Товару Покупцю, базис поставки (місце передачі), вартість Товару і її еквівалент в іноземній валюті, а також інші погоджені сторонами умови зазначаються у специфікації (специфікаціях    якщо їх декілька), яка є невід`ємною частиною Договору.
Пунктом 2.2. Договору, вартість Товару визначена в гривнях і включає в себе ПДВ за ставкою 20%. У специфікації наведений еквівалент вартості Товару в іноземній валюті, а також курс продажу цієї валюти на міжбанківському ринку України на день підписання Специфікації. Днем оплати вартості Товару вважається    день зарахування грошових коштів на розрахунковий рахунок Постачальника.
В п.2.3. Договору, сторони домовилися, у випадку, якщо на дату оплати Покупцем партії Товару відбудеться збільшення офіційного курсу Долара до гривні більше, ніж 2 (два)% порівняно з офіційним    курсом Долара на дату укладення специфікації, ціна Товару у гривні збільшується автоматично (без додаткового узгодження), на % (відсоток), рівний відсотку збільшення офіційного курсу Долара до гривні порівняно з курсом за 1 Долар, який діяв на момент укладення специфікації. Достатнім (належним) підтвердженням (доказом) значення міжбанківського курсу продажу іноземної валюти є дані розміщені в мережі Інтернет.
Постачальник надає Покупцю рахунок на суму різниці, неоплачену Покупцем, а Покупець    зобов`язується оплатити рахунок Постачальника протягом 2 банківських днів з дати його отримання. У випаді своєчасної оплати Покупцем рахунку Постачальника штрафні санкції за прострочення оплати Товару до Покупця не застосовуються (п.2.4. Договору).
04.05.2020 Сторонами підписано Специфікацію №1 на загальну суму 170    820,00 грн. (а.с.12). В п.2 даної Специфікації, Покупець сплачує вартість Товару: 100% передоплата. Строк оплати отриманого товару    05.05.2020.
30.09.2020 Сторонами підписано Специфікацію №5 на загальну суму 1 075 100,00 грн. (а.с.13). Згідно п.2 Специфікації, Покупець оплачу вартість Товару до 31.10.2020, можлива оплата частинами. Строк оплати отриманого товару    31.10.2020.
Приймання-передача продукції відбулося, що підтверджується видатковою накладною №96 від 05.05.2020 на загальну суму 170    820,00 грн., а також видатковою накладною №186 від 30.09.2020 на загальну суму 1    075    100,00 (а.с.10, 11).
Позивач свої зобов`язання за Договором виконав в повному обсязі та поставив Відповідачу товар, проте Відповідач свої зобов`язання щодо оплати поставленого товару виконав частково та частково платив товар отриманий 05.05.2020 у сумі 130    820,00 грн., таким чином залишок заборгованості за видатковою накладною №96 та Специфікацією №1 складає 40    000,00 грн., що підтверджується Актом звірки взаємних розрахунків за період 01.01.2020-09.11.2020 (а.с.14).
Відповідно до Акту звірки взаємних розрахунків за період 01.09.2020-09.11.2020 станом на 09.11.2020 заборгованість за видатковою накладною №186 від 30.09.2020 складає 945    400,00 грн.    (а.с.15).
Таким чином суму заборгованості в загальному розмірі 985    400,00 грн. Відповідач не оплатив, що і є причиною виникнення спору.
Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційних скарг, перевіривши повноту встановлених місцевим господарським судом обставин справи та правильність їх юридичної оцінки                в межах доводів та вимог апеляційних скарг, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга    не підлягає            задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до вимог частин 1, 2, 5                статті 269 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.
Відповідно до положень статей 74, 76,    77 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Відповідно до    ст.193 ГК України, ст.525, ст.526 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання    відповідно до вимог що у певних умовах звичайно ставляться.
Одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Статтею 530 ЦК України    передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Згідно зі    ст. 626 ЦК України,    договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Стаття 599 ЦК України    встановлює, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
Частиною 1    статті 265 Господарського кодексу України    передбачено, що за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.
Згідно зі    ст.712 Цивільного кодексу України,    за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.
Статтею 655 Цивільного кодексу України    встановлено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.
Частинами 1    3    статті 692 ЦК України    встановлено, що покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.
Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару. Договором купівлі-продажу може бути передбачено розстрочення платежу.
У разі прострочення оплати товару продавець має право вимагати оплати товару та сплати процентів за користування чужими грошовими коштами.
Статтею 625 Цивільного кодексу України    встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Маріалами справи встановлено, що доказів сплати заборгованості у повному обсязі від представників сторін не надійшло.
Відтак, заборгованість відповідача в сумі 985    400,00 грн. підтверджується матеріалами справи та правильно стягнута судом.
Відповідно до ст. 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки.
За змістом ст.ст. 549, 551 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або iнше майно, якi боржник повинен передати кредиторовi у разi порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у вiдсотках вiд суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме i нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмiр встановлюється договором або актом цивiльного законодавства. 
Згідно зі ст. 1 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань", платники грошових коштiв сплачують на користь одержувачiв цих коштiв за прострочку платежу пеню в розмiрi, що встановлюється за згодою сторiн.
Відповідно до п.7.1. Договору, при порушенні Покупцем строків оплати Товару більш ніж на 10 календарних днів Покупець сплачує Постачальнику пеню від суми простроченого платежу у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діє в період, за який сплачується пеня, за кожен день прострочення платежу.
У зв`язку з несвоєчасним виконанням Відповідачем своїх зобов`язань щодо оплати отриманого товару, Позивачем останньому нараховано пеню у загальному розмірі    14 092,56 грн.
За видатковою накладною №96 від 05.05.2020 у сумі    2    592,35 грн. з період    з 05.05.2020 05.11.2020    та за видатковою накладною №186 від 30.09.2020 у сумі    11    500,21 грн.    за період з    17.12.2020 по 22.01.2020.
Колегія суддів констатує, що господарський суд, перевіривши розрахунок    пені за    видатковою накладною №96 від 05.05.2020    у    сумі 2    592,35 грн. правомірно зазначив, що вказаний    розрахунок Позивачем зроблено невірно, оскільки Позивачем невірно визначено початок періоду нарахування пені, тому вимога Позивача щодо стягнення пені підлягає задоволенню частково в сумі 2 574,86 грн. В решті позовної вимоги за    видатковою накладною №96 від 05.05.2020 в сумі    17,49 грн.     слід відмовити.
Суд, перевіривши правильність розрахунку пені за видатковою накладною №186 від 30.09.2020 у    сумі 11    500,21 грн. судом правомірно встановлено, що вказаний розрахунок Позивачем зроблено    не вірно. Зробивши власний перерахунок суми за вказаний вище період,    сума пені становить    у розмірі 11    487,47 грн., яка відповідно і підлягає задоволенню. В решті суми у розмірі 12,74 грн. слід відмовити.
Позивач нарахував та просить стягнути з Відповідача    3% річних    за видатковою накладною    №96 від 05.05.2020    у    сумі 862,49 грн.    за період з    05.05.2020 по 22.01.2021    та за видатковою накладною    №186 від 30.09.2020 у сумі 5 661,57 грн.    за період з    11.11.2020 по 22.01.2021.
Відповідно до положень статті 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Статтею 611 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Суд, перевіривши правильність розрахунку 3% річних за    видатковою накладною №96 від 05.05.2020    у    сумі 862,49 грн. обгрунтовано зазначає, що вказаний    розрахунок Позивачем зроблено невірно, оскільки Позивачем невірно визначено початок періоду нарахування 3% річних, тому вимога Позивача щодо стягнення 3% річних підлягає задоволенню частково в сумі 859,21 грн. В решті позовної вимоги за    видатковою накладною №96 від 05.05.2020 в сумі    3,28    грн.    відмовити.
Перевіривши правильність розрахунку 3% річних за видатковою накладною №186 від 30.09.2020 у сумі    5 661,57 грн. судом правомірно встановлено, що вказаний розрахунок Позивачем зроблено    вірно, тому є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню у розмірі 5661,57 грн.
Також, Позивачем нараховано Відповідачу    інфляційні витрати    за    видатковою накладною №96 від 05.05.2020    у    сумі    1 004,00    грн. за період    з травня 2020 по листопад 2020    та за видатковою накладною    №186 від 30.09.2020 у сумі 33    467,16    грн.    за період    з листопада 2020 по січень 2021.
Перевіривши правильність розрахунку інфляційних витрат за    видатковою накладною №96 від 05.05.2020    у    сумі    1 004,00    грн.    судом правомірно  встановлено, що вказаний розрахунок Позивачем зроблено    не вірно,    однак він є меншим ніж сума розрахована судом, тому ці вимоги Позивача щодо стягнення з Відповідача    інфляційних витрат    у сумі    1 004,00 грн.    є такими що підлягають задоволенню в сумі заявленої Позивачем.
Перевіривши правильність розрахунку інфляційних витрат за видатковою накладною    №186 від 30.09.2020 у сумі 33    467,16    грн.    судом правомірно встановлено, що вказаний розрахунок Позивачем зроблено    не вірно,    однак він є меншим ніж сума розрахована судом, тому ці вимоги Позивача щодо стягнення з Відповідача    інфляційних витрат    у сумі    33    467,16 грн.    є такими що підлягають задоволенню в сумі заявленої Позивачем.
За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що позовні вимоги Позивача підлягають задоволенню частково зі стягненням з Відповідача 985 400,00 грн. - основного боргу,    14 062,33 грн. - пені,    34 471,16 грн. - інфляційних витрат,    6 520,78 грн. - 3% річних.    
За змістом    ст. 236 ГПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Стаття 129 Конституції    України    відносить    до    сновних засад судочинства змагальність сторін, яка    проявляється в тому, що кожна сторона повинна довести обставини, на які вона посилається    як    на підставу своїх вимог та заперечень. За загальним правилом обов`язок (тягар) доказування певних обставин покладається на особу, яка посилається на ці обставини.
Зазначена норма    Конституції України    міститься і в    ст. 74 ГПК України.
Відповідно до    ч. 1    ст. 269 ГПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній    і    додатково поданими доказами та перевіряє законність і    обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Відповідно до п. 1 ч. 1    ст. 275 ГПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.
Згідно із    ст. 276 ГПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Звертаючись із апеляційною скаргою, Скаржник не спростував наведених висновків суду першої інстанції та не довів неправильного застосування судом норм матеріального та процесуального права, як необхідної передумови для зміни чи скасування прийнятого ним судового рішення.
З урахуванням викладеного, апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а рішення місцевого господарського суду у даній справі має бути залишено без змін.
Судові витрати.
Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на апелянта. 
Керуючись ст. 129, ст. 276, ст. 282, ст. 284 Господарського процесуального кодексу України, Центральний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Фермерського господарства "СІЛЬГОСПНОВАЦІЯ ПЛЮС"- залишити без задоволення.
Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 08.06.2021 у справі №904/1951/21 залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складення її повного тексту до Верховного Суду. 
Повний текст постанови складено 26.10.2021.

Головуючий суддя                                                                                О.В. Чус

Суддя                                                                                                    І.М. Кощеєв

Суддя                                                                                                    М.О. Дармін