КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ  СУД  
                   
Справа № 757/42978/21-п                                                                    Головуючий у 1-й інст. - Смик С.І.
Апеляційне провадження №33/824/4221/2021                                                     Доповідач - Рубан С.М.

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М   У К Р А Ї Н И
 
         28 вересня 2021 року суддя Київського  апеляційного суду Рубан С.М. розглянувши апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - Гармаша Михайла Юрійовича на постанову Печерського районного суду м. Києва від 19 серпня  2021 року, прийняту щодо
 
                    ОСОБА_1 , 
ІНФОРМАЦІЯ_1 , тимчасово не працюючого, громадянина України 
проживаючого  за адресою: АДРЕСА_1 ,     
за ч.1 ст. 130 КУпАП,-  
 
                                             В С Т А Н О В И В :
 
            Постановою Печерського районного суду м. Києва від 19 серпня  2021 року визнано винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та притягнуто до адміністративної відповідальності у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн. 00 коп., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.
          Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 454 грн. 00 коп.
 
Не погоджуючись із постановою суду, захисник  ОСОБА_2 - Гармаш М.Ю. подав апеляційну скаргу на постанову Печерського районного суду м. Києва від 19 серпня 2021 року, в якій просить постанову скасувати та закрити провадження у справі на підставі п.1 ч.1. ст. 247 КУпАП у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
 
Посилається на те, що з пояснень ОСОБА_1 вбачається, що 14 липня 2021 року його автомобіль було зупинено працівниками поліції. При спілкуванні працівники поліції зазначили про наявність ознак наркотичного сп`яніння у ОСОБА_1 , проте запропонували проходження огляду на стан алкогольного сп'янінння  за допомогою приладу «Драгер», від якого ОСОБА_1 відмовився, оскільки за допомогою приладу «Драгер» неможливо визначити наявність стану наркотичного сп`яніння.
 
Крім того, ОСОБА_1 бажав пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі, однак пройти огляд у медичному закладі поліцейські не пропонували, а лише склали протокол про відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння. При цьому, проходження на стан наркотичного сп`яніння працівниками поліції ОСОБА_1 не пропонувалось.
 
Також, ОСОБА_1 не погодився на пропозицію проведення огляду із застосуванням «Драгеру» на місці зупинки, але при цьому наполягав на проведенні огляду в медичному закладі у компетентного лікаря, оскільки поліцейськими зазначалося про наявність ознак наркотичного сп`яніння, проте патрульними не лише не було направлено ОСОБА_1 в медичний заклад після незгоди продмухати в прилад «Драгер», а й складено протокол за відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.
 
В судовому засіданні ОСОБА_1 та його захисник підтримали апеляційну скаргу з підстав викладених у апеляційній скарзі. 
 
Переглянувши справу за апеляційною скаргою, заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника Гармаша М.Ю., переглянувши в судовому засіданні відео, вивчивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, вважаю, що подана апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.
         Відповідно до ч. 1 статті 130 КУпАП передбачена відповідальність як за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, так і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.
 
         За змістом ст.ст. 245, 252, 280, 283 КУпАП, при розгляді справи про адміністративні правопорушення має бути забезпечено всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин справи, підлягають для з`ясування питання про те, чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа в його вчиненні, рішення приймається на підставі доказів, долучених у суді і оцінених суддею за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
 
          Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна ( умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
 
           Згідно з вимогами статті 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення  є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
 
        Відповідно до положень статті 252 КУпАП - орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

      Суддя повно, всебічно та об`єктивно дослідив матеріали справи та дійшов обґрунтованого висновку про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративногоправопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Як на докази вини  ОСОБА_1  у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, суд обгрунтовано послався у своїй постанові на протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ № 223888  від 14 липня 2021 року, який складений у відповідності з вимогами ст. 256 КУпАП та містить необхідні у ньому відомості, зокрема щодо дати, часу, місця та способу вчинення самого адміністративного правопорушення, яке призвело до порушення ПДР України, відеозапис з нагрудної відеокамери працівників Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції, що здійснювали оформлення вчиненого особою, що притягається до адміністративної відповідальності, адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП.
 
        Всім зазначеним доказам суд першої інстанції дав належну оцінку та правильно визнав винним  ОСОБА_1  у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.
 
        В судовому засіданні апеляційного суду було переглянуто відеозапис з нагрудної камери поліцейського, який був долучений до протоколу про адміністративне правопорушення. На вказаному відеозаписі зафіксовано, що  ОСОБА_1  на місці зупинки транспортного засобу відмовився від проходження огляду на стан спяніння за допомогою приладу «Драгер» та у лікаря - нарколога.
 
            ОСОБА_1 в судовому засіданні апеляційної інстанції пояснив, що він «принципово відмовився» від проходження огляду на стан сп`яніння за допомогою приладу «Драгер» та у лікаря - нарколога.
 
          Із переглянутого в судовому засіданні апеляційного суду відеозапису чітко вбачається, що працівники поліції запропонували пройти ОСОБА_2   огляд на стан сп`яніння за допомогою приладу «Драгер» та у лікаря - нарколога, проте він відмовився пройти огляд на стан наркотичного сп'янніння.
 
      На відеозапису чітко прослуховується запитання працівника поліції « Чи вживали ви наркотичні, чи алкогольні напої ?»
      
        В подальшому працівниками поліції роз`яснено  ОСОБА_1 наслідки відмови від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння.
 
         Також відеозаписом підтверджується відмова ОСОБА_1 пройти обстеження у лікаря - нарколога на стан наркотичного сп`яніння.
 
        ОСОБА_1 в розмові з поліцейськими відмовився від будь - якого проходження обстеження у лікаря - нарколога.
 
           Все це вбачається з відеозапису та спростовує твердження ОСОБА_2 та його захисника в апеляційній скарзі, що йому не пропонувалось пройти огляд на стан сп`яніння у лікаря - нарколога на стан наркотичного сп'яніння. 
 
   Таким чином, апеляційний суд не бере  до уваги пояснення  ОСОБА_1 та його захисника Гармаша М.Ю., про те, що працівниками поліції не було запропоновано пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння, а розцінює їх як спробу уникнути відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки вони спростовуються матеріалами справи про адміністративне правопорушення. 
 
Відповідно до ч. 1 ст. 266 КУпАП та п.п.1, 12 р.2 Інструкції  працівник уповноваженого підрозділу України, що забезпечує безпеку дорожнього руху, вправі направити особу, яка керує транспортним засобом, для проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, лише у тому випадку, коли є достатні підстави вважати, що вказана особа перебуває у відповідному стані.
 
Згідно п. 2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
 
Відповідно до положень п. 2 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України №1452/735 від 09 листопада 2015 року, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
 
  Положення п.4 розділу І цієї ж Інструкції визначають ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови та почервоніння обличчя або неприродна блідість.
 
Огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейськими на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом або лікарем закладу охорони здоров`я (п.6 розділу І Інструкції).
 
Оскількиводій, який за ознаками встановленими працівниками поліції керував транспортним засобом в стані з ознаками наркотичного сп`яніння, відмовився від проходження медичного огляду як на місці зупинки, так і в медичному закладі, працівники поліції мали всі підстави для складання адміністративного протоколу.
 
Тобто, доводи апеляційної скарги про безпідставність вимог поліції пройти огляд на стан сп`яніння необґрунтовані.
 
Відповідно до ст. 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.
 
На вимогу працівників поліції  ОСОБА_1  мав беззастережно виконати їх законну вимогу і проїхати з ними для медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння, а не висувати у відповідь на їх законну вимогу будь-які претензії та зустрічні вимоги. Таке прямо передбачено п.2.5 ПДР України та абз.3 ч.2 ст.16 Закону України «Про дорожній рух», які покладають на водія безумовний обов`язок виконати передбачені законом вимоги поліції, в тому числі про проходження огляду на стан будь - якого сп`яніння.
 
Таким чином, перевіркою матеріалів справи не встановлено порушень працівниками поліції Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, що могли стати підставою не виконувати ОСОБА_1 законних вимог поліції про проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння. Всі матеріали справи зібрані працівниками патрульної поліції, які діяли в межах своїх повноважень, протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП щодо ОСОБА_1 повністю відповідають вимогам ст. 256 КУпАП.
 
Доводи апеляційної скарги про те, що  ОСОБА_1 не погодився на пропозицію проведення огляду із застосуванням «Драгеру» на місці зупинки, але при цьому наполягав на проведенні огляду в медичному закладі у компетентного лікаря, оскільки поліцейськими зазначалося про наявність ознак наркотичного сп`яніння, проте патрульними не лише не було направлено ОСОБА_1 в медичний заклад після незгоди продмухати в прилад «Драгер», а й складено протокол за відмову від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, оскільки вказані твердження спростовуються відеозаписом.
 
Також суд апеляційної інстанції враховує, що відмова особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного чи наркотичного сп`яніння, є грубим і досить поширеним правопорушенням.
 
Дії вчинені ОСОБА_1 характеризуються умисною формою вини, складають підвищену суспільну небезпеку, становлять небезпеку дорожнього руху та несуть загрозу для його учасників.
        З урахуванням викладеного вважаю, що доводи апеляційної скарги                 ОСОБА_1 та захисника Гармаша М.Ю. не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного розгляду справи, а тому підстав для її задоволення апеляційний суд не вбачає.
        Адміністративне стягнення ОСОБА_1 призначене в межах санкції                     ч.1 ст.130 КУпАП відповідно до положень ст. 33 КУпАП, з урахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступеню його вини, відношення до вчиненого.
       Неправильного застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права при розгляді справи судом першої інстанції не встановлено.
      З урахуванням вище викладеного, вважаю, що постанова Печерського районного суду м. Києва від 19 серпня  2021 року, прийнята щодо  ОСОБА_1   є законною та обґрунтованою і підстав для скасування не вбачається.
 
 На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП,  суддя, -
 
 П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - Гармаша Михайла Юрійовича -залишити без задоволення.

Постанову Печерського районного суду м. Києва від 19 серпня  2021 року, якою визнано винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та притягнуто до адміністративної відповідальності у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн. 00 к., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік - залишити без змін.

         Постанова апеляційного суду є остаточною та  оскарженню не підлягає.

 
Суддя                                                                                С.М.Рубан