УХВАЛА

06 жовтня 2021 року 
м. Київ

Справа №  910/9665/17

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Жукова С.В. - головуючого, Огородніка К.М., Пєскова В.Г.

розглянувши матеріали касаційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Карбон Лтд"
на рішення Господарського суду міста Києва від 05.11.2020
та постанову Північного апеляційного господарського суду від 29.04.2021
у справі
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Карбон Лтд"
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Констеб Лтд", Акціонерного товариства "Комерційний банк "Земельний капітал",
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору -       Товариство з обмеженою відповідальністю "Денді Карбон"
про    стягнення 1 151 511,83 грн, -

ВСТАНОВИВ:

Рішенням     Господарського     суду    міста    Києва    від    05.11.2020    у    справі 
№ 910/9665/17, залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 29.04.2021, у задоволенні первісного та зустрічного позовів відмовлено.

15.07.2021 Товариством з обмеженою відповідальністю "Карбон Лтд" подано до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Господарського суду міста Києва від 05.11.2020 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 29.04.2021 у справі №       910/9665/17, в якій скаржник просить суд поновити строк на касаційне оскарження, скасувати вищевказані судові рішення та передати справу на новий розгляд до місцевого господарського суду.

Автоматизованою     системою      документообігу     суду      для   розгляду справи 
№ 910/9665/17 визначено колегію суддів у складі: Жукова С.В. - головуючого, Пєскова В.Г., Ткаченко Н.Г. що підтверджується протоколом автоматизованого розподілу судової справи (касаційної скарги, апеляційної скарги, заяви) між суддями від 02.08.2021.

Ухвалою Касаційного господарського суду у складі Верховного суду від 16.08.2021 у справі № 910/9665/17 касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Карбон Лтд" на рішення Господарського суду міста Києва від 05.11.2020 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 29.04.2021 залишено без руху. Надано скаржнику десятиденний строк з дня вручення цієї ухвали усунути вказані у ній недоліки, зокрема, шляхом подання заяви про поновлення строку на касаційне оскарження, з наведенням інших підстав для його поновлення або надання інших доказів та  надання суду оригіналу документа про сплату судового збору у розмірі 34   545,35 грн  за подання касаційної скарги.

07.09.2021 Товариством з обмеженою відповідальністю "Карбон Лтд" подано до суду касаційної інстанції заяву про усунення недоліків касаційної скарги та заяву про відвід суддів: Жукова С.В., Пєскова В.Г. від розгляду справи № 910/9665/17.

У зв`язку з перебуванням судді Ткаченко Н.Г. у відпустці, розпорядженням заступника    керівника     апарату-керівника  секретаріату  КГС ВС від 08.09.2021 
№ 29.3-02/3064 призначено повторний автоматизований розподіл судової справи № 910/9665/17. 

Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи                      № 910/9665/17 визначено колегію суддів у складі: Жукова С.В. - головуючого, Огородніка К.М., Пєскова В.Г., що підтверджується протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи (касаційної скарги, апеляційної скарги, заяви) між суддями від 08.09.2021.

Ухвалою Касаційного господарського суду у складі Верховного суду від 08.09.2021 заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Карбон Лтд"       про відвід          колегії суддів          від розгляду справи № 910/9665/17 визнано необґрунтованою; справу № 910/9665/17 передано на авторозподіл для визначення судді з розгляду вказаної заяви.

Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду заяви про відвід колегії суддів від розгляду справи № 910/9665/17 визначено суддю Багай Н.О., що підтверджується протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи (касаційної скарги, апеляційної скарги, заяви) між суддями від 10.09.2021.

Ухвалою Касаційного господарського суду у складі Верховного суду від 13.09.2021 у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Карбон Лтд" про відвід колегії суддів у справі № 910/9665/17 відмовлено.

Разом з тим, до    заяви про усунення недоліків касаційної скарги скаржник додав оригінал платіжного доручення від 30.08.2021 № 2471 та клопотання про поновлення строку.

Враховуючи відсутність у суді касаційної інстанції матеріалів справи № 910/9665/17, ухвалою Касаційного господарського суду у складі Верховного суду від 21.09.2021 витребувано з Господарського суду міста Києва/Північного апеляційного господарського суду матеріали вказаної справи з оригіналами оскаржуваних документів; відкладено розгляд питання про відкриття чи відмову у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Карбон Лтд" на рішення Господарського суду міста Києва від 05.11.2020 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 29.04.2021 у справі № 910/9665/17 до надходження матеріалів справи.

04.10.2021 матеріали справи № 910/9665/17 з оригіналами оскаржуваних документів надійшли до суду касаційної інстанції.

Дослідивши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Карбон Лтд" від 03.09.2021 про поновлення строку на касаційне оскарження, яку було подано на виконання вимог ухвали Касаційного господарського суду у складі Верховного суду від 16.08.2021, суд касаційної інстанції дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, з огляду на таке.

В якості інших підстав для поновлення строку на касаційне оскарження скаржником зазначено, що в матеріалах справи відсутні докази направлення (вручення) копії повного тексту оскаржуваного рішення Товариству з обмеженою відповідальністю "Карбон Лтд". На думку скаржника оприлюднення судового рішення в ЄДРСР не скасовує обов`язку суду видати (надіслати) копію судових рішень учасникам справи; у зв`язку з цим, скаржник вважає причини пропуску строку на касаційне оскарження  поважними, а тому строк підлягає поновленню.

Колегія суддів касаційної інстанції, дослідивши матеріали справи № 910/9665/17, встановила що копію постанови Північного апеляційного господарського суду від 29.04.2021 у даній справі було надіслано сторонам 17.05.2021 відповідно до відмітки про відправку (зворотня  частина арк. 43 том 12). Крім того, в матеріалах справи наявні докази отримання вищевказаного судового рішення представником скаржника за довіреністю 18.05.2021, відповідно до поштового повідомлення зі штрих кодом 0411634563245 (арк. 51 том 12).

Таким чином доводи скаржника щодо неотримання ним оскаржуваного судового рішення є безпідставними та такими, що спростовуються доказами наявними в матеріалах справи № 910/9665/17.  

Оскільки інших поважних причин пропуску строку на касаційне оскарження, які могли б бути розцінені судом як поважні підстави для поновлення строку, заявником у вищезазначеному клопотанні не наведено, то ним не наведено достатнього обґрунтування поважності причин пропуску встановленого законом строку на касаційне оскарження.

Статтею 55 Конституції України кожному гарантується право на судовий захист, апеляційне та касаційне оскарження.

Пунктом 8 частини другої статті 129 Конституції України встановлює серед основних засад судочинства, зокрема, забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Порушення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод констатував Європейський суд з прав людини у справі "Устименко проти України".

Зокрема, Високий суд вказав, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитись у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яка передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами.

Суд встановив, що якщо звичайний строк оскарження поновлюється зі спливом значного періоду часу, таке рішення може порушити принцип правової визначеності. Хоча саме національним судам, перш за все, належить виносити рішення про поновлення строку оскарження, їх свобода розсуду не є необмеженою. Суди повинні обґрунтовувати відповідне рішення. У кожному випадку національні суди повинні встановити, чи виправдовуються причини поновлення строку оскарження втручання у принцип res judicata, особливо коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів стосовно часу або підстав для поновлення строків (рішення у справі "Пономарьов проти України" від 03.04.2008 року).

Суд касаційної інстанції зазначає, що у рішенні Європейського суду з прав людини від 18.11.2010 у справі "Мушта проти України" зазначено: "право на суд, одним з аспектів якого є право на доступ до суду, не є абсолютним, воно за своїм змістом може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги на рішення. Однак, такі обмеження не можуть обмежувати реалізацію цього права у такий спосіб або до такої міри, щоб саму суть права було порушено. Ці обмеження повинні переслідувати легітимну мету та має бути розумний ступінь пропорційності між використаними засобами та поставленими цілями. Норми, які регламентують строки подання скарг, безумовно, передбачаються для забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності, а їх застосування має відповідати принципу юридичної визначеності та не перешкоджати сторонам використовувати наявні засоби; зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані."

Порушення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод констатував Європейський суд з прав людини у справі "Устименко проти України", зокрема, Високий суд вказав, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пункту 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитись у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яка передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише коли він зумовлює особливими і непереборними обставинами.

У рішенні від 03.04.2008 у справі "Пономарьов проти України" Європейський суд з прав людини зробив висновок про те, що правова система багатьох країн-членів передбачає можливість продовження строків, якщо для цього є обґрунтовані підстави. Разом з тим, якщо строк на ординарне апеляційне оскарження поновлений зі спливом значного періоду часу та за підстав, які не видаються переконливими, таке рішення може порушити принцип юридичної визначеності. Суд визнає, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак, такі повноваження не є необмеженими, тому від судів вимагається вказувати підстави для поновлення строку. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata (принцип юридичної визначеності).

Європейський суд з прав людини в рішенні від 07.07.1989 у справі "Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії" зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватись від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання. Сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (див., mutatis mutandis, рішення у справі "Олександр Шевченко проти України", заява N 8371/02, п. 27, рішення від 26.04.2007, та "Трух проти України" (ухвала), заява № 50966/99, від 14.10.2003).

Верховний Суд зазначає, що право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується із обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (пункт 35 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії"(Alimentaria Sanders S.A. v. Spain") від 07.07.1989).

Згідно з частиною третьою статті 3 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) судочинство у господарських судах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Частиною третьою статті 292 ГПК України передбачено, що касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 288 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку або навести інші підстави для поновлення строку.

Згідно  з пунктом 4 частини першої статті 293 ГПК України, суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на касаційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на касаційне оскарження визнані судом неповажними. 

Оскільки, наведені в якості інших, підстави для поновлення встановленого законом строку на касаційне оскарження визнані судом неповажними, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду дійшов висновку, що клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Карбон Лтд" про поновлення строку на касаційне оскарження постанови Північного апеляційного господарського суду від 29.04.2021 у справі № 910/9665/17 не підлягає задоволенню, а відтак у відкритті касаційного провадження у даній справі за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Карбон Лтд" на рішення Господарського суду міста Києва від 05.11.2020 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 29.04.2021 слід відмовити на підставі пункту 4    частини першої статті 293 ГПК України.

На підставі викладеного та керуючись статтями  3, 234, 235, частиною третьою статті 292, пунктом 4 частини першої статті 293 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд, -

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у відкритті касаційного провадження у справі № 910/9665/17 за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Карбон Лтд" на рішення Господарського суду міста Києва від 05.11.2020 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 29.04.2021 у даній справі.

2. Копію цієї ухвали разом із касаційною скаргою та доданими до неї документами (у тому числі платіжним дорученням від 30.08.2021 № 2471 на суму 34   545,36 грн) повернути заявнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                                                                С.В. Жуков

Судді                                                                                                      К.М. Огороднік

                                                                                                     В.Г. Пєсков