ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А
(додаткова)
ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

11 листопада 2021 року	  м. Одеса	Справа № 916/2439/16	
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючого судді Лавриненко Л.В.
суддів: Аленіна О.Ю., Мишкіної М.А.

секретар судового засідання – Мамчич Р.В.

розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю “Компанія Нотапс”, м. Київ
про розподіл судових витрат
по справі № 916/2439/16
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю “Компанія Нотапс”, м. Київ (правонаступник Товариства з обмеженою відповідальністю "КАЗУС-ПРО") 
до відповідачів
1) Товариства з обмеженою відповідальністю “Совагро”, м. Одеса
2) Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю “Чиста Криничка”, с.м.т. Цибулів, Монастирищенський р-н, Черкаська область
про стягнення заборгованості

Представники сторін в судове засідання не з`явились.

17.05.2021 р. Товариство з обмеженою відповідальністю “Компанія Нотапс”, м. Київ звернулось до Господарського суду Одеської області зі скаргою на бездіяльність   державного виконавця Монастирищенського РВДВС Центрального МРУ Міністерства юстиції (місто Київ) у виконавчому провадженні № 53769645 та № 53769475 щодо примусового виконання наказів Господарського суду Одеської області від 29.12.2016 р. у справі № 916/2439/16.
  Ухвалою Господарського суду Одеської області від 02.06.2021 р. скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю “Компанія Нотапс”, м. Київ задоволено. Визнано неправомірною бездіяльність державного виконавця Монастирищенського РВДВС Центрального МРУ Міністерства Юстиції (місто Київ) у виконавчому провадженні № 53769645 та № 53769475 за період з 02.07.2020 р. по 13.05.2021 р. щодо примусового виконання наказів Господарського суду Одеської області від 29.12.2016 р. по справі № 916/2439/16, яка виразилась у порушенні строків та порядку вчинення виконавчих дій у виконавчому провадженні. Зобов`язано державного виконавця або іншу посадову особу Монастирищенського РВДВС Центрального МРУ Міністерства Юстиції (місто Київ) усунути допущене порушення (поновити порушене право заявника) шляхом дотримання строків та порядку вчинення виконавчих дій у виконавчому провадженні № 53769645 та № 53769475 щодо примусового виконання наказів Господарського суду Одеської області від 29.12.2016 р. по справі № 916/2439/16 з урахуванням норм та положень Закону України “Про виконавче провадження”.      
  Не погодившись з наведеною ухвалою, Монастирищенський РВДВС   Центрального МРУ Міністерства юстиції (м. Київ), м. Монастирище, Черкаська область оскаржив її до Південно – західного апеляційного господарського суду.            
07.08.2021 р. позивач у відзиві на апеляційну скаргу, крім іншого, зробив заяву про судові витрати в порядку ч. 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України.
Постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 29.09.2021 р. по справі № 916/2439/16 апеляційну скаргу Монастирищенського РВДВС  Центрального МРУ Міністерства юстиції (м. Київ), м. Монастирище, Черкаська область залишено без задоволення, ухвалу Господарського суду Одеської області від 02.06.2021 р. у справі № 916/2439/16 залишено без змін.
12.10.2021 р. на адресу Південно-західного апеляційного господарського суду надійшла заява від Товариства з обмеженою відповідальністю “Компанія Нотапс”, м. Київ про ухвалення додаткового рішення в частині розподілу судових витрат на правничу допомогу в сумі 8  270 грн.
          Розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю “Компанія Нотапс”, м. Київ про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.
Як вбачається з матеріалів справи, 14.07.2021 р. між Товариством з обмеженою відповідальністю “Компанія Нотапс”, м. Київ (замовник) та адвокатом Грищенко О.М. (виконавець) укладено договір про надання правової допомоги № 14-07-2021.
Відповідно до п. 1.1. договору замовник зобов`язується надати замовнику правову допомогу щодо аналізу правовідносин між замовником, Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю “Чиста Криничка”, с.м.т. Цибулів, Монастирищенський р-н, Черкаська область та Монастирищенським РВДВС Центрального МРУ Міністерства юстиції (місто Київ), що виникли у виконавчому провадженні № 53769645 та № 53769475 щодо примусового виконання наказів Господарського суду Одеської області від 29.12.2016 р. у справі № 916/2439/16.
Згідно з п. 3.1. договору вартість виконання передбачених цим договором послуг та робіт визначається в актах – приймання виконаних робіт(наданих послуг) щодо надання адвокатських послуг, виходячи з того, що вартість однієї години роботи виконавця складає 600 грн. 
Окремо, сторони дійшли згоди, що вартість послуг та роботи виконавця, зокрема, та не обмежуючись, становить:
- ознайомлення з матеріалами справи, отримання у суді відповідної судової інстанції – 800 грн.;
- судове засідання – 1  200 грн./ судове засідання у суді апеляційної інстанції (у випадку затримки часу початку призначеного слухання, відповідна участь становитиме 1  500 грн.);
- побудова правової позиції, аналіз судової практики, інші види правової допомоги у межах судового розгляду справи – 600 грн./ год. 
        Відповідно до п. 6.1 вказаного договору він вважається укладеним з дня його підписання та діє до його повного виконання.
        07.10.2021 р. між адвокатом Грищенко О.М. (виконавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю “Компанія Нотапс”, м. Київ підписано акт здачі-приймання виконаних робіт  щодо надання адвокатських послуг (правової допомоги).
          Відповідно до наведеного акту, адвокатом Грищенко О.М. в період з 14.07.2021 р. по 29.09.2021 р. надано наступні послуги:
          - зустріч з замовником з метою з`ясування обставин справи № 916/2439/16 за апеляційною скаргою Монастирищенського РВДВС  Центрального МРУ Міністерства юстиції (м. Київ), м. Монастирище, Черкаська область на ухвалу Господарського суду Одеської області від 02.06.2021 р. у справі № 916/2439/16 – 1 год.;
          - ознайомлення зі змістом та суттю ухвали Господарського суду Одеської області від 02.06.2021 р. у справі № 916/2439/16 – 1 год.;
          - надання консультацій з питань практичного застосування норм господарського – процесуального законодавства щодо правовідносин між замовником, Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю “Чиста Криничка”, с.м.т. Цибулів, Монастирищенський р-н, Черкаська область та Монастирищенським РВДВС Центрального МРУ Міністерства юстиції (місто Київ), що виникли у виконавчому провадженні № 53769645 та № 53769475 щодо примусового виконання наказів Господарського суду Одеської області від 29.12.2016 р. у справі № 916/2439/16 – 2 год.;
          - здійснення аналізу та дослідження переданих матеріалів, що стосуються спору у справі № 916/2439/16 – 1 год.;
          - здійснення аналізу та дослідження судової практики – 2 год.;
          - організація, написання та подання відзиву на апеляційну скаргу Монастирищенського РВДВС  Центрального МРУ Міністерства юстиції (м. Київ), м. Монастирище, Черкаська область на ухвалу Господарського суду Одеської області від 02.06.2021 р. у справі № 916/2439/16 – 3 год.
          Також наведеним актом визначено гонорар адвоката в сумі 2 270 грн.
          Загальна вартість наданих послуг з урахуванням гонорару адвоката складає 8  270 грн.

          За результатами розгляду заяви Товариства з обмеженою відповідальністю “Компанія Нотапс”, м. Київ, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про часткове її задоволення враховуючи наступне.

За приписами п. 12 ч. 3 ст. 2 Господарського процесуального кодексу України відшкодування судових витрат стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, є однією з засад господарського судочинства.
Відповідно до ст. 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.
Пунктом 1 ч. 3 цієї норми до витрат, пов`язаних з розглядом справи, віднесено витрати на професійну правничу допомогу.
Згідно зі ст. 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Відповідно до ч. ч. 5 - 7 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує:
1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;
2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;
3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;
4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.
Якщо сума судових витрат, заявлена до відшкодування, істотно перевищує суму, заявлену в попередньому (орієнтовному) розрахунку, суд може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні судових витрат в частині такого перевищення, крім випадків, якщо сторона доведе, що не могла передбачити такі витрати на час подання попереднього (орієнтовного) розрахунку.
Якщо сума судових витрат, заявлених до відшкодування та підтверджених відповідними доказами, є неспівмірно нижчою від суми, заявленої в попередньому (орієнтовному) розрахунку, суд може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні судових витрат (крім судового збору) повністю або частково, крім випадків, якщо така сторона доведе поважні причини зменшення цієї суми.
Відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду від 13.02.2019 р.  у справі № 756/2114/17, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі  ст. 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.           
Зокрема, у рішеннях від 12.10.2006 р. у справі “Двойних проти України” (пункт 80), від 10.12.2009 р. у справі “Гімайдуліна і інші проти України” (пункти 34 - 36), від 23.01.2014 р. у справі “East/West Alliance Limited” проти України”, від 26.02.2015 р. у справі “Баришевський проти України” (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.
У рішенні ЄСПЛ від 28.11.2002 р. у справі “Лавентс проти Латвії” зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Відповідно до правового висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеного в постанові від 19.02.2020 р. у справі № 755/9215/15-ц,:
“- п. 27. Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва на надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (ст. 30 Закону України “Про адвокатуру та адвокатську діяльність”).
- п. 28. Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини.
- п. 33. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
- п. 34. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
- п. 35. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
- п. 36. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.”.
Відповідно до ст. 30 Закону України “Про адвокатуру та адвокатську діяльність” від 05.07.2012 р. № 5076-VI (зі змінами та доповненнями) гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.
Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. 
          При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. 
          Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
          Згідно зі ст. 28 Правил адвокатської етики, затверджених 09.06.2017 р. звітно-виборним з`їздом адвокатів України адвокат має право у розумних межах визначати розмір гонорару та дотримуватись принципу "розумного обґрунтування" розміру оплати юридичної допомоги. 
Цей принцип набуває конкретних рис через перелік певних факторів, що мають братись до уваги при визначенні розміру оплати: обсяг часу і роботи, що вимагається для адвоката, його кваліфікацію та адвокатський досвід, науково-теоретична підготовка.
Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою.
Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.
          Відповідно до ст. 15 Господарського процесуального кодексу України      суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: 
          - завдання господарського судочинства; 
          - забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; 
          - особливості предмета спору; 
          - ціну позову; 
          - складність справи; 
          - значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.      
          Таким чином, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, а не керуватися виключно лише розміром гонорару, що був сплачений адвокату.
          Відповідна правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 24.10.2019 р. по справі № 905/1795/18.
Згідно з правовою позицією, викладеною Верховним Судом у постанові від 11.05.2021 р. у справі № 910/11720/19, загальне правило розподілу судових витрат, визначене в частині четвертій статті 129 Господарського процесуального кодексу України. Разом із тим, у частині п`ятій наведеної норми цього Кодексу визначено критерії, керуючись якими суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.
Як зазначалося вище, на виконання умов договору про надання професійної правничої допомоги від 14.07.2021 р. № 14-07-21 між адвокатом Грищенко О.М. та Товариством з обмеженою відповідальністю “Компанія Нотапс”, м. Київ складено акт приймання – передачі  від 07.10.2021 р..
          З наведеного акту вбачається, що адвокатом Грищенко О.М. надано Товариству з обмеженою відповідальністю “Компанія Нотапс”, м. Київ наступні послуги:
- зустріч з замовником з метою з`ясування обставин справи № 916/2439/16 за апеляційною скаргою Монастирищенського РВДВС  Центрального МРУ Міністерства юстиції (м. Київ), м. Монастирище, Черкаська область на ухвалу Господарського суду Одеської області від 02.06.2021 р. у справі № 916/2439/16 – 1 год.;
          - ознайомлення зі змістом та суттю ухвали Господарського суду Одеської області від 02.06.2021 р. у справі № 916/2439/16 – 1 год.;
          - надання консультацій з питань практичного застосування норм господарського – процесуального законодавства щодо правовідносин між замовником, Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю “Чиста Криничка”, с.м.т. Цибулів, Монастирищенський р-н, Черкаська область та Монастирищенським РВДВС Центрального МРУ Міністерства юстиції (місто Київ), що виникли у виконавчому провадженні № 53769645 та № 53769475 щодо примусового виконання наказів Господарського суду Одеської області від 29.12.2016 р. у справі № 916/2439/16 – 2 год.;
          - здійснення аналізу та дослідження переданих матеріалів, що стосуються спору у справі № 916/2439/16 – 1 год.;
          - здійснення аналізу та дослідження судової практики – 2 год.;
          - організація, написання, подання та направлення  відзиву на апеляційну скаргу Монастирищенського РВДВС  Центрального МРУ Міністерства юстиції (м. Київ), м. Монастирище, Черкаська область на ухвалу Господарського суду Одеської області від 02.06.2021 р. у справі № 916/2439/16 – 3 год.
Дослідивши наведений в акті приймання – передачі від 07.10.2021 р. перелік послуг за договором професійної правничої допомоги від 14.07.2021 р. № 14-07-21, суд апеляційної інстанції не вбачає правових підстав для стягнення витрат на правничу допомогу за такі послуги, як: зустріч з замовником, надання правової консультації та дослідження переданих матеріалів, у зв`язку з їх необґрунтованістю, відсутністю підтверджень реальності надання таких послуг та їх практичної необхідності.
Крім того, суд зазначає, що Товариство з обмеженою відповідальністю “Компанія Нотапс”, м. Київ неодноразово подавало відзиви на апеляційні скарги Монастирищенського РВДВС  Центрального МРУ Міністерства юстиції (м. Київ), м. Монастирище, Черкаська область у даній справі, нормативно-правове обґрунтування яких не змінювалось, як не змінювався і представник товариства - адвокат Грищенко О.М.
          Щодо наданих послуг з ознайомлення зі змістом та суттю ухвали Господарського суду Одеської області від 02.06.2021 р. у справі № 916/2439/16, суд апеляційної інстанції зазначає, що наведена ухвала була постановлена місцевим господарським судом за результатами розгляду заяви позивача, а тому адвокат Грищенко О.М., який є підписантом цієї заяви, був обізнаний про зміст цієї ухвали, ще під час розгляду справи в суді першої інстанції.
          Стосовно послуг щодо здійснення аналізу та дослідження судової практики, суд апеляційної інстанції зазначає, що такі послуги з урахуванням правової позиції Верховного Суду, викладеної в постанові від 29.04.2021 р. у справі № 916/3904/19 охоплюються одночасно з послугою з підготовки відповідної заяви, формування додатків до неї та подання її до суду.
З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції, виходячи з критерію розумності та співмірності, дійшов висновку, що з вартості послуг, перелічених в акті приймання – передачі від 07.10.2021 р., задоволенню підлягають витрати на професійну правничу допомогу в сумі 4070 грн., а саме: послуги з організації та написання відзиву на суму 1  800 грн. та гонорар адвоката в сумі 2 270 грн.  
Інші витрати, з урахуванням обставин справи, положень ч. 5 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України та правової позиції Верховного Суду, покладаються на позивача.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Керуючись ст. ст. 129, 244, 282 ГПК України, Південно-західний апеляційний господарський суд, -
                                                          
ПОСТАНОВИВ:
Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю “Компанія Нотапс”, м. Київ про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу у справі № 916/2439/16 задовольнити частково. 
Стягнути з Монастирищенського РВДВС Центрального МРУ Міністерства юстиції (місто Київ) (19100, Черкаська область, м. Монастирище, вул. Соборна, 117, ЄДРПОУ 34323995, відомості про рахунки відсутні) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “Компанія Нотапс” (03187, м. Київ, вул. Академіка Заболотного, 38, ЄДРПОУ 38964292, відомості про рахунки відсутні) витрати на правничу допомогу у розмірі 4 070 грн.
Доручити Господарському суду Одеської області видати накази, оформлені відповідно до вимог Закону України «Про виконавче провадження».
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена  до Верховного Суду, в порядку та випадках, передбачених ГПК України. 

Головуючий суддя                                                               Л. В. Лавриненко

Судді                                                                         О.Ю. Аленін
                                                                      
                                                                                             М.А. Мишкіна