ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
33001 , м. Рівне,  вул. Яворницького, 59

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 листопада 2021 року                                                                         Справа № 906/343/21 

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючий суддя Маціщук А.В., суддя Олексюк Г.Є. ,  суддя Василишин А.Р. 

секретар судового засідання Шилан О.С. 

за участю представників сторін:
позивача - адв. Юхименко С.Ю.
відповідача -  не з`явився

розглянувши апеляційну скаргу Приватного підприємства "Елітбуд-1"
на рішення Господарського суду Житомирської області від 02.06.2021 р.
ухвалене у м. Житомирі, повний текст складено 07.06.2021 р.
у справі № 906/343/21 (суддя Шніт А.В.)
за позовом Приватного акціонерного товариства "Українська пожежно-страхова компанія"                            
до Приватного підприємства "Елітбуд-1"
про стягнення 260 000,00 грн.

В С Т А Н О В И В :

Рішенням Господарського суду Житомирської області від 02.06.2021р. у справі           № 906/343/21 позов задоволено. Стягнуто з Приватного підприємства "Елітбуд-1" на користь Приватного акціонерного товариства "Українська Пожежно-Страхова Компанія" 260000 грн., 3900 грн. судового збору, 9000 грн. витрат на правову допомогу.
Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, відповідач Приватне підприємство "Елітбуд-1" звернувся до Північно-західного апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою та просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.
Доводить, що водій ОСОБА_1 порушив п.2.1А ПДР України, що підтверджується  постановою про адміністративне правопорушення від 31.08.2020 р. № 278/1988/20, і звертає увагу, що п.12.1.А ПДР  передбачає обов`язок водія механічного транспортного засобу мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.
Заперечує, що водій ОСОБА_1 порушував п.2.3А ПДР України, оскільки всі автотранспортні засоби, якими володіє ПП «Елітбуд-1», у встановленому законом порядку проходять техогляди і без перевірок технічного стану і комплектності за жодних обставин до роботи не приступають.
Вважає, що в даному випадку постанова Житомирського районного суду Житомирської області від 31.07.2020 не є достатньою підставою для встановлення наявності страхового випадку, відтак, не може бути достатнім доказом для встановлення права регресу для позивача. 
Пояснює також, що спірні відносини між позивачем та відповідачем стосуються правомірності заявлених вимог страховика, який виплатив страхове відшкодування потерпілій особі, у порядку зворотної вимоги (регресу) до ПП «Елітубд-1» як страхувальника за укладеним договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів і підставами позову зазначено ст.1172 ЦК України (відшкодування юридичною або фізичною особою шкоди, завданої їхнім працівником чи іншою особою), ст.38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (регресний позов страховика або МТСБУ). Звертає увагу, що нормою Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що подача регресного позову можлива до підприємства, установи, організації, що відповідає за стан дороги, якщо заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди шкода виникла з їх вини; а також до особи, яка заподіяла шкоду навмисно.
Відповідач вважає, що у даному випадку господарський суд обмежився наявністю постанови про притягнення водія ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП. 
Заперечує, що у даному випадку висновки суду можуть ґрунтуватись на вказаній постанові, оскільки, виходячи із її змісту, ця постанова не має преюдиційного значення і ніяким чином не встановлює причинний зв`язок між ДТП та завданою позивачеві шкодою.
Вважає, що посилання суду на норми ст.1187 ЦК України у даному випадку  безпідставне, оскільки вказана норма матеріального права не регулює відносини між сторонами спору. Не регулює відносин між сторонами спору і ст.1172 ЦК України, оскільки жодної матеріальної шкоди працівником ПП «Елітбуд-1» страховій компанії не завдано.
У даному випадку суд першої інстанції вирішив спір таким чином, що процедура та всі відносини цивільного страхування виявились знівельованими, оскільки не встановлено причинного зв`язку між ДТП та обов`язком відшкодувати потерпілому внаслідок ДТП виплачені страховою компанією кошти.
Просить врахувати викладене і скасувати рішення Господарського суду Житомирської області від 02.06.2021 р. № 906/343/21 щодо задоволення позовних вимог та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Приватне акціонерне товариство «Українська пожежно-страхова компанія» подало  суду відзив на апеляційну скаргу, у якому зазначає, що постанова Житомирського районного суду Житомирської області від 31.08.2020 р. у справі № 278/1988/20 є належним доказом та стверджує, що у частині зазначення порушення п.12.1А ПДР має місце технічна описка суду, тоді як працівником відповідача порушено саме п.2.3.А ПДР, що вбачається зі змісту постанови про адміністративне правопорушення.
Звертає також увагу, що позивачем додано інформаційну довідку Національної поліції, де вказано, що протокол про адміністративне правопорушення на водія           ОСОБА_1 складався саме через порушення п. 2.3.А ПДР України.
Щодо твердження відповідача, що технічні засоби перед виїздом проходять технічну перевірку, і причина по якій відірвалося колесо не була встановлена, позивач доводить, що як працівниками поліції на місті ДТП, так і в процесі розгляду справи у суді при притягненні водія до адміністративної відповідальності були встановлені причини того, що колесо відірвалося, а саме те, що водій перед виїздом не забезпечив та не перевірив технічний стан і комплектність транспортного засобу. Звертає увагу, що водій ОСОБА_1 сам у судовому засіданні вину визнав та погодився із вказаним порушенням.
З посиланням на ч.6 ст.75 ГПК України доводить, що постанова суду, якою особу притягнуто до адміністративної відповідальності у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для господарського суду при  розгляді справи про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою, а тому причина ДТП встановлена та не потребує додаткового доказування в процесі розгляду справи про відшкодування шкоди в порядку регресу.
Також позивач зазначає, що поніс додаткові судові витрати на правничу допомогу у розмірі 5000 грн., що підтверджуються актом про надання правничої допомоги № 123 від 30.09.2021 р., платіжним дорученням № 19148 від 30.09.2021 р.
На підставі наведеного позивач просить залишити рішення Господарського суду Житомирської області від 02.06.2021 р. без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Представник  Приватного акціонерного товариства "Українська пожежно-страхова компанія" в судовому засіданні заперечив проти доводів апеляційної скарги та надав пояснення по суті спору.
Відповідач/скаржник не забезпечив явку представника в судове засідання, тоді як ухвала про відкриття апеляційного провадження від 28.09.2021 р. і призначення судового засідання своєчасно надіслана сторонам за належними адресами та одержана ними, що підтверджується поштовими повідомленнями про вручення поштового відправлення/а.с.144, 145 у т.1/. Крім того, ухвала суду від 08.11.2021 р. про призначення апеляційної скарги до розгляду надсилалася на електронні адреси учасників справи, зокрема відповідачу на електронну адресу зазначену у апеляційній скарзі та у клопотанні про відкладення, що підтверджується реєстром відправки електронної кореспонденції.
15.11.2021 р. на електронну адресу суду від ПП «Елітбуд-1» надійшло клопотання про відкладення розгляду, мотивоване тим, що про призначене на 16.11.2021 р. судове засідання відповідач/скаржник дізнався з порталу Судова влада, при цьому не отримував жодних повідомлень та/або повісток суду. Просить відкласти призначене судове засідання на іншу дату та провести його в режимі відеоконференції у Корольовському районному суді м.Житомира, і пояснює, що крім адвоката Круківської С.А., яка задіяна у іншому судовому засіданні, відсутні інші особи, які б могли представляти інтереси відповідача.
Представник позивача звертає увагу, що обставини, на які посилається скаржник у клопотанні про відкладення розгляду справи, не підтверджуються доказами.
Колегія суддів відхиляє клопотання відповідача/скаржника про відкладення розгляду справи, враховуючи таке.
Переглядаючи справу в суді апеляційної інстанції за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження, колегія суддів керується нормами ст.270 ГПК України. Відповідно до норм ч.12 ст.270 ГПК України неявка у судове засідання сторін, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду справи, оскільки визначальним є не явка представників, а достатність матеріалів справи для ухвалення рішення у справі. 
Відповідно до ухвал апеляційного суду від 28.09.2021 р. про відкриття апеляційного провадження і призначення справи до розгляду в судовому засіданні та ухвалі від      08.11.2021 р. суд не визнав обов`язковою явку представників сторін. 
При цьому господарський суд враховує, що учасник судового процесу не позбавлений права і можливості забезпечити за необхідності участь у судовому засіданні іншого представника; неможливість такої заміни представника і неможливість розгляду справи без участі представника підлягає доведенню учасником судового процесу на загальних підставах. Натомість, причиною неявки представника відповідача до суду апеляційної інстанції у клопотанні вказано про надання переваги представником адвокатом Круківською С.А. участі в іншій справі, і при цьому жодного доказу на підтвердження зазначених обставин відповідачем не надано в порядку ст.74 ГПК України. Також не доведено неможливість участі в судовому засіданні іншого представника або неможливість розгляду справи без участі відповідача.
Колегія суддів зазначає, що відкладення розгляду справи – не обов`язок, а прерогатива суду, і визначальною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні за матеріалами справи. 
Доводи ПП «Елітбуд-1» викладені ним в апеляційній скарзі. Додаткові докази чи пояснення суду не надані сторонами.
Зважаючи, що судом вжито необхідних заходів для завчасного повідомлення сторін про час і місце розгляду справи, явка представників в судове засідання обов`язковою не визнавалась і неявка представника відповідача не перешкоджає вирішенню спору, оскільки позиція відповідача у спорі викладена в апеляційній скарзі, колегія суддів дійшла висновку, що наявні у справі матеріали є достатніми для постановлення обґрунтованого рішення, тому є можливим завершення розгляду апеляційної скарги без участі представника скаржника за наявними у справі матеріалами.
Колегія суддів також звертається до позиції Європейського суду з прав людини, викладеної в рішенні від 07 липня 1989 року у справі “Юніон Аліментаріа Сандерс С. А. проти Іспанії”, де визначено, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання. Згідно з ч. 4 ст.11 ГПК України суд при розгляді справ застосовує як джерело права Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського суду з прав людини.

Розглянувши апеляційну скаргу, заслухавши у судовому засіданні пояснення представника позивача, вивчивши матеріали справи, наявні в ній докази, перевіривши оцінку обставин справи та повноту їх встановлення місцевим господарським судом, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції при винесенні оскаржуваного рішення норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Північно-західного апеляційного господарського суду вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.
Відповідно до ч. 1 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено наступне.
ПрАТ "Українська пожежно-страхова компанія" (УПСК) як страховик та ПП "Елітбуд-1" як страхувальник 03.02.2020 р. уклали договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів у формі полісу № АР/4030083. Відповідно до полісу обов`язкового страхування № АР/4030083 застрахований транспортний засіб ПП "Елітбуд-1"  марки «Skania 124 L», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 (з напівпричіпом ROJI д.р.н. НОМЕР_2 ), 1999 року випуску, строк дії з 22.02.2020 р. по 21.02.2021 р. /а.с.43 у т.1/.
24.07.2020 р. на 150 км 300 м автомобільної дороги М06-Київ-Чоп сталася дорожньо-транспортна пригода за участю:
1) автомобіля «Skania 124 L», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 (з напівпричіпом ROJI д.р.н. НОМЕР_2 ). На момент ДТП транспортний засіб перебував під керуванням ОСОБА_1 ;
2) автомобіля «Volvo FM 4x2», державний реєстраційний номер НОМЕР_3 (з напівпричіпом ZVVZ NCEA д.р.н. НОМЕР_4 ). На момент ДТП транспортний засіб перебував під керуванням ОСОБА_2 ;
3) автомобіля «Volkswagen Multivan», державний реєстраційний номер НОМЕР_5 . На момент ДТП транспортний засіб перебував під керуванням ОСОБА_3 .
Відповідно до постанови Житомирського районного суду Житомирської області від 31.08.2020 р. у справі № 278/1988/20  ДТП сталася внаслідок порушень Правил дорожнього руху України водієм ТЗ «Skania 124 L», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 - ОСОБА_1 /а.с.51-53 у т.1/.
Відповідно до змісту постанови судом встановлено, що ОСОБА_1 перед виїздом не забезпечив та не перевірив технічний стан і комплектність транспортного засобу, під час руху якого з напівпричепа відірвалося два колеса та пошкодили автомобіль Volkswagen державний реєстраційний номер НОМЕР_5 та автомобіль Volvo державний реєстраційний номер НОМЕР_3 ,  внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження.     Зазначено також, що ОСОБА_1 в судовому засіданні свою вину у вчиненні вказаного правопорушення  визнав та щиро розкаявся.
Колегія суддів звертає увагу, що за змістом постанови Житомирського районного суду Житомирської області від 31.08.2020 р. у справі № 278/1988/20 судом було встановлено саме порушення п.2.3.А Правил дорожнього руху України, яке полягає у незабезпеченні технічно справного стану транспортного засобу, і посилання у тексті постанови про адміністративне правопорушення на порушення п.12.1А ПДР може свідчити про технічну помилку суду, що не впливає на фактично встановлені обставини.
Внаслідок ДТП власнику автомобіля «Volvo FM 4x2» державний реєстраційний номер НОМЕР_6 - ТОВ «Юнігран» завдана матеріальна шкода розмір якої визначений на підставі ремонтної калькуляції № 4030083N та складає 165529,18 грн. (з ПДВ 198635,02 грн.) /а.с.39-42 у т.1/.
Внаслідок ДТП власнику автомобіля «Volkswagen Multivan» державний реєстраційний номер НОМЕР_5 ОСОБА_3 було завдана матеріальна шкода, розмір якої визначений на підставі ремонтної калькуляції № 4030083А та складає 166236,57 грн. (з врахуванням ПДВ 199483,88 грн.) /а.с.22-27 у т.1/.
Відповідно до договору ОСЦПВВТЗ, укладеного у формі полісу № АР/4030083 від 03.02.2020 р., а саме п. 4 - ліміт відповідальності страховика за шкоду заподіяну майну складає 130000,00 грн. на кожного потерпілого.
13.11.2020 р. ТОВ «Юнігран» - власник ТЗ «Volvo FM 4x2» державний реєстраційний номер НОМЕР_7 подав заяву про страхове відшкодування /а.с.28 у т.1/.
07.12.2020 р. позивач ПрАТ "Українська пожежно-страхова компанія" на підставі страхового акту № 011/037/002160/20/1 від 07.12.2020 р. здійснив виплату страхового відшкодування за пошкоджений ТЗ «Volvo FM 4x2» державний реєстраційний номер НОМЕР_7 у розмірі 130000,00грн (з урахуванням ліміту відповідальності), що підтверджує платіжне доручення №16194 від 07.12.2020 р. /а.с.10-11 у т.1/.
28.07.2020 р. ОСОБА_3 - власник автомобіля «Volkswagen Multivan» державний реєстраційний номер НОМЕР_5 подав позивачу заяву про страхове відшкодування /а.с.12 у т.1/.
30.09.2020 р. ПрАТ «УПСК» на підставі страхового акту № 011/037/002642/20/1 від 30.09.2020 р. здійснило виплату страхового відшкодування за пошкоджений ТЗ «Volkswagen Multivan» державний реєстраційний номер НОМЕР_5 у розмірі 130000 грн. (з урахуванням ліміту відповідальності), що підтверджує платіжне доручення № 14204 від 30.09.2020 р. /а.с.8-9 у т.1/.
Позивач звернувся до суду з позовом про відшкодування шкоди в порядку регресу. 
Господарський суд Житомирської області відповідно до оскаржуваного рішення задоволив позов і колегія суддів погоджується з таким рішення суду першої інстанції, враховуючи наступне.
До сфери обов`язкового страхування відповідальності належить цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів згідно зі Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».
Відповідно до ст. 3 Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» метою здійснення обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, а також захист майнових інтересів страхувальників. Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (стаття 5 Закону).
Згідно зі статтею 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоровю та/або майну потерпілого.
Відповідно до ст.ст. 9, 22-31, 35, 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» настання страхового випадку (скоєння дорожньо-транспортної пригоди) є підставою для здійснення страховиком виплати страхового відшкодування потерпілому відповідно до умов договору страхування та в межах страхової суми. Страховим відшкодуванням у цих межах покривається оцінена шкода, заподіяна внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоровю, майну третьої особи, в тому числі й шкода, повязана зі смертю потерпілого. Для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, подає страховику заяву про страхове відшкодування. Таке відшкодування повинно відповідати розміру оціненої шкоди, але якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою.
Сторонами договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів є страхувальник та страховик. При цьому договір укладається з метою забезпечення прав третіх осіб (потерпілих) на відшкодування шкоди, завданої цим третім особам унаслідок скоєння дорожньо-транспортної пригоди за участю забезпеченого транспортного засобу.
Житомирський районний суд Житомирської області у справі № 278/1988/20 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 встановив, що водій ОСОБА_1 перед виїздом не забезпечив та не перевірив технічний стан і комплектність транспортного засобу, під часу руху якого відірвалося два колеса. Також Житомирським районним судом відповідно до постанови від 31.08.2020 р. у цій справі встановлено, що ОСОБА_1 працює на посаді водія у Приватному підприємстві «Елітбуд» /а.с.51-53 у т.1/. Постанова Житомирського районного суду Житомирської області від 31.08.2020 р. у справі № 278/1988/20 набрала законної сили.
Такі обставини правопорушення, встановлені Житомирським районним судом у адміністративній справі № 278/1988/20, не доводяться знову, оскільки відповідно до ч.6 ст.75 ГПК України постанова суду, якою особу притягнуто до адміністративної відповідальності у справі про адміністративне правопорушення, яка набрали законної сили, є обов`язковою для господарського суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.
Доводи скаржника, що постановою про адміністративне правопорушення від 31.08.2020 р. у справі № 278/1988/20 встановлено порушення водієм ОСОБА_1 п.2.1А ПДР України, де передбачено обов`язок водія механічного транспортного засобу мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, і заперечення, що водій ОСОБА_1 не порушував п.2.3А ПДР України, оскільки всі належні відповідачеві транспортні засоби проходять технічний нагляд перед виїздом, - спростовані матеріалами справи.
Так, за змістом описової і мотивувальної частин постанови від 31.08.2020 р. у справі № 278/1988/20 судом встановлено, що порушення водієм ОСОБА_1 Правил дорожнього руху України полягає у тому, що він перед виїздом не забезпечив та не перевірив технічний стан і комплектність транспортного засобу, під часу руху якого відірвалося два колеса та пошкодили автомобілі «Volvo FM 4x2» державний реєстраційний номер НОМЕР_7  та «Volkswagen Multivan» державний реєстраційний номер НОМЕР_5 . Посилання суду при цьому на п.2.1 А ПДР України є очевидною технічною помилкою. При цьому господарський суд не зв`язаний правовою кваліфікацією, наданою судом певному факту, відповідно до ч.7 ст.75 ГПК України.
При цьому господарський суд відповідно до норм ст.86 ГПК України надає оцінку вірогідності і взаємному зв`язку доказів у їх сукупності.
Наданою позивачем довідкою із системи Національної поліції України щодо факту ДТП також підтверджено, водій ОСОБА_1 порушив п.2.3.а ПДР – порушення забезпечення технічної справності, стану і комплектності транспортного засобу та вантажу /а.с.44-50/.
Судом, крім того, враховано, що водій ОСОБА_1 в процесі розгляду адміністративної справи визнав вину, погодився із встановленим порушенням, про що зазначено у постанові Житомирського районного суду в адміністративній справі              № 278/1988/20. Отже, позивач в порядку ст.. 74, 76-79 ГПК України підтвердив, що водієм відповідача вчинене порушення п.2.3.А ПДР України, яке полягає у порушенні забезпечення технічної справності, стану і комплектності транспортного засобу та вантажу, внаслідок чого були пошкоджені автомобілі «Volvo FM 4x2» державний реєстраційний номер НОМЕР_7  та «Volkswagen Multivan» державний реєстраційний номер НОМЕР_5 . Натомість відповідач доказів на спростування такого не надав.
Як зазначено вище, 07.12.2020 р. ПрАТ "Українська Пожежно-Страхова Компанія" здійснила виплату страхового відшкодування за пошкоджений ТЗ «Volvo FM 4x2», державний реєстраційний номер НОМЕР_7 у розмірі 130000,00 грн. (з урахуванням ліміту відповідальності), що підтверджується платіжним дорученням № 16194 від 07.12.2020 р. /а.с.10-11 у т.1/. 
Також 30.09.2020 р. ПрАТ "Українська Пожежно-Страхова Компанія" здійснила виплату страхового відшкодування за пошкоджений ТЗ «Volkswagen Multivan», державний реєстраційний номер НОМЕР_5 у розмірі 130000 грн. (з урахуванням ліміту відповідальності), що підтверджується платіжним дорученням № 14204 від 30.09.2020 р. /а.с.8-9 у т.1/.
За наведених обставин є правомірними висновки суду першої інстанції, що позивач ПрАТ "Українська Пожежно-Страхова Компанія" набув право зворотної вимоги (регресу) до Приватного підприємства "Елітбуд-1" у розмірі виплаченого страхового відшкодування потерпілим особам 260000 грн.
Відповідно до підпункту "г" пункту 38.1.1 статті 38 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регрес ний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду якщо дорожньо-транспортна пригода визначена в установленому порядку безпосереднім наслідком невідповідності технічного стану та обладнання транспортного засобу існуючим вимогам Правил дорожнього руху.
Відповідно до ст. 1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним свої трудових (службових) обов`язків.
Також згідно з ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Отже, відповідач є не тільки страхувальником, з яким укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, а й власником транспортного засобу, яким під час ДТП керував ОСОБА_1 – громадянин, що перебуває з відповідачем у Приватним підприємством «Елітбуд» у трудових відносинах.
За наведених вище обставин та відповідно до норм ст. 1172 ЦК України, п. «г» ч. 1 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» особою, відповідальною за завдані збитки в сумі 260000 грн. є Приватного підприємства "Елітбуд-1".
Враховано, що згідно зі ст.. 1191 ЦК України та ст.. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик має право зворотної вимоги (регресу) до страхувальника лише у розмірі виплаченого страхового відшкодування потерпілій особі.
Підсумовуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що рішення Господарського суду Житомирської області від 02.06.2021 р. у справі № 906/343/21 про стягнення з відповідача на користь страховика 260000 грн. ґрунтується на матеріалах справи, відповідає чинному законодавству, а тому відсутні підстави для його зміни чи скасування. Доводи скаржника, викладені в апеляційній скарзі, не спростовують обґрунтованих висновків суду першої інстанції.
В частині розподілу судових витрат рішення суду не оскаржується.
 Витрати зі сплати судового збору за розгляд апеляційної скарги покладаються на скаржника згідно з ст.129 ГПК України.

Керуючись ст. ст.  129, 269, 270, 276, 281 - 282  Господарського процесуального кодексу України, суд
                    
П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Приватного підприємства "Елітбуд-1" залишити без задоволення. Рішення Господарського суду Житомирської області від 02.06.2021 р. у справі № 906/343/21 залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.
Постанову апеляційної інстанції може бути оскаржено у касаційному порядку, визначеному Господарським процесуальним кодексом України.
Матеріали справи № 906/343/21 повернути Господарському суду Житомирської області.

Повний текст постанови складений 24 листопада 2021 року

Головуючий  суддя                                                                      Маціщук А.В. 

Суддя                                                                                              Олексюк Г.Є.  

            Суддя                                                                                             Василишин А.Р.