ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада 2021 р. 	Справа № 480/3534/21	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Русанової В.Б.,
Суддів: Любчич Л.В. ,  Спаскіна О.А. ,
розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Інкріс-Агро" на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 30.06.2021 (головуючий суддя І інстанції: Н.В. Савицька)  по справі № 480/3534/21
за позовом       Товариства з обмеженою відповідальністю "Інкріс-Агро"  
до     Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Сумській області (Філія ГСЦ МВС)  третя особа:       Товариство з обмеженою відповідальністю "КРОП-ІНКРІС" 
про визнання відмови протиправною та зобов`язання вчинити дії,
ВСТАНОВИВ:
Товариство з обмеженою відповідальністю "Інкріс-Агро" (далі - позивач) звернулося до суду з позовом, в якому просило:
- визнати протиправною відмову Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Сумській області (Філія ГСЦ МВС) в особі Територіального сервісного центру МВС № 5946 ТОВ "Інкріс-Агро" в перезакріпленні номерного знака НОМЕР_1 за транспортним засобом марки TOYOTA CAMRY, кузов № НОМЕР_2 , 2016 року випуску, білого кольору за новим власником ТОВ «КРОП-ІНКРІС»;
- зобов`язати Регіональний сервісний центр ГСЦ МВС в Сумській області (Філія ГСЦ МВС) в особі Територіального сервісного центру МВС № 5946 безоплатно закріпити номерний знак НОМЕР_1 за транспортним засобом марки TOYOTA CAMRY, кузов № НОМЕР_2 , 2016 року випуску, білого кольору за новим власником ТОВ «КРОП-ІНКРІС»;
- визнати протиправною відмову Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Сумській області (Філія ГСЦ МВС) в особі Територіального сервісного центру МВС №5946 ТОВ "Інкріс-Агро" в перезакріпленні номерного знака НОМЕР_3 за транспортним засобом марки TOYOTA HIGHLANDER, кузов № НОМЕР_4 , 2015 року випуску, білого кольору за новим власником: ТОВ «КРОП-ІНКРІС»;
- зобов`язати Регіональний сервісний центр ГСЦ МВС в Сумській області (Філія ГСЦ МВС) в особі Територіального сервісного центру МВС № 5946 безоплатно закріпити номерний знак НОМЕР_3 за транспортним засобом марки TOYOTA HIGHLANDER, кузов № НОМЕР_4 , 2015 року випуску, білого кольору за новим власником ТОВ «КРОП-ІНКРІС».
В обґрунтування позову зазначило, що ТОВ "Інкріс-Агро" звернулося до Територіального сервісного центру МВС № 5946 із заявами про перезакріплення платних державних номерних знаків НОМЕР_3 та ВМ 3333 АТ, які залишались ним на платному зберіганні в ТСЦ № 5946, на транспортні засоби, які належать ТОВ «КРОП-ІНКРІС», проте відповідачем відмовлено у такому перезакріпленні. 
Вважає, що вказані дії відповідача суперечать Інструкції № 379, якою прямо передбачено, що номерні знаки перезареєстрованих транспортних засобів за зверненням власників перезакріплюються за іншими придбаними ними транспортними засобами або за транспортними засобами інших власників. 
Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 30.06.2021 у задоволенні позову відмовлено.
Не погоджуючись з судовим рішенням, ТОВ "Інкріс-Агро" подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування обставин справи, що призвело до неправомірного висновку, просило скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким задовольнити позов. 
Зазначає, що судом першої інстанції не враховано, що Інструкцією № 379, яка є чинною та мала враховуватись відповідачем передбачена можливість безоплатного перезакріплення номерних знаків за транспортними засобами інших власників.
Регіональний сервісний центр ГСЦ МВС в Сумській області (Філія ГСЦ МВС) (далі - відповідач) подав відзив на апеляційну скаргу, в якому, наполягаючи на законності та обґрунтованості рішення суду першої інстанції, просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване рішення без змін.  
На підставі ч.1 ст.308, п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України справа розглянута в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, в межах доводів та вимог апеляційної скарги. 
Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, відзиву на неї, дослідивши докази по справі, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено апеляційним судом, що позивач був власником транспортних засобів Toyota Highlander 2015 року випуску, за яким було закріплено державний номерний знак НОМЕР_3 та Toyota Camry 2016 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 , що підтверджується свідоцтвами про реєстрацію транспортного засобу (а.с. 18-19).
28.12.2019 між ТОВ "Інкріс-Агро" (Продавець) та ТОВ «КРОП-ІНКРІС» (Покупець) укладено договори купівлі продажу №5946/2019/1849119 та  №5946/2019/1849177, за умовами якого  ТОВ КРОП-ІНКРІС"  набуло право власності на автомобілі Toyota Highlander 2015 року випуску та Toyota Camry 2016 року випуску відповідно, а державні номерні знаки, що були закріплені за вказаними автомобілями, передано на платне зберігання до Територіального сервісного центру № 5946 Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Сумській області (а.с. 20-23).
01.04.2021 позивач звернувся до Територіального сервісного центру № 5946 із заявами, в яких просив номерні знаки НОМЕР_3 та НОМЕР_1 , які йому належать, перезакріпити за транспортними засобами нового власника ТОВ «КРОП-ІНКРІС» (а.с. 10-11).
09.04.2021 відповідач листами повідомив позивача, що пунктом 42 Порядку (чинному в період до грудня 2018 року) було визначено, що «номерні знаки із знятих з обліку транспортних засобів за умови їх відповідності стандартам перезакріплюються за зверненням власників за іншими придбаними ними транспортними засобами або за транспортними засобами інших власників». У той же час, Постановою Кабінет Міністрів України від 12.12.2018 №1077 (набрала чинності 20.12.2018) слова «або за транспортними засобами інших власників» з пункту 42 Порядку було виключено. Таким чином, можливості перезакріплення номерних знаків за транспортними засобами інших власників чинними нормативно-правовими актами не передбачено (а.с. 12-15).
Не погодившись з відмовою відповідача у перезакріпленні номерних знаків, позивач звернувся з цим позовом до суду.
Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що чинним законодавством не передбачено можливість перезакріплення номерних знаків за іншою особою, зокрема і безоплатно, а тому відмова відповідача є правомірною.
Надаючи оцінку встановленим обставинам справи, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.
Частиною другою статті 19 Конституції України обумовлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Статтею 34 Закону України «Про дорожній рух» встановлено, що державна реєстрація та облік автомобілів, автобусів, мотоциклів та мопедів усіх типів, марок і моделей, самохідних машин, причепів та напівпричепів до них, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів здійснюються територіальними органами Міністерства внутрішніх справ України. 
На транспортні засоби оформляються та видаються реєстраційні документи, зразки яких затверджуються Кабінетом Міністрів України, та закріплюються номерні знаки, які відповідають вимогам стандартів. Закупівля за державні кошти бланків реєстраційних документів та номерних знаків для транспортних засобів здійснюється відповідно до вимог законодавства тими органами, на які покладений обов`язок щодо їх реєстрації. Єдині зразки державних номерних знаків та вимоги до них, у тому числі тих, що виготовляються за індивідуальним замовленням, встановлюються державними стандартами України.
Єдина на території України процедура державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів (далі - транспортні засоби, ТЗ), оформлення та видачі реєстраційних документів і номерних знаків, встановлюється Порядком державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженим  постановою Кабінету Міністрів України від 07.09.1998 № 1388  (далі - Порядок № 1388, в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин).
Відповідно до п. 3 Порядку № 1388 державна реєстрація транспортних засобів проводиться територіальними органами з надання сервісних послуг МВС з метою здійснення контролю за відповідністю конструкції та технічного стану транспортних засобів установленим вимогам стандартів, правил і нормативів, дотриманням законодавства, що визначає порядок сплати податків і зборів (обов`язкових платежів).
У пункту 8 Порядку № 1388 визначено, що державна реєстрація транспортних засобів проводиться за умови сплати їх власниками передбачених законодавством податків і зборів (обов`язкових платежів), а також внесення в установленому порядку платежів за проведення огляду транспортних засобів, державну реєстрацію (перереєстрацію), зняття з обліку, відшкодування вартості бланків реєстраційних документів та номерних знаків.
Згідно з абзацом 1 п. 16 Порядку № 1388 номерний знак видається на зареєстровані в уповноважених органах МВС транспортні засоби.
Пунктом 33 Порядку № 1388 передбачено, що перереєстрація транспортних засобів проводиться у разі, зокрема, зміни їх власників. При перереєстрації транспортних засобів у разі зміни їх власників зняття з обліку таких транспортних засобів не проводиться.
Так, абз. 7 п. 42 Порядку № 1388 (в редакції, чинній до грудня 2018 р.) було визначено, що номерні знаки із знятих з обліку транспортних засобів за умови їх відповідності стандартам перезакріплюються за зверненням власників за іншими придбаними ними транспортними засобами або за транспортними засобами інших власників.
Постановою Кабінету Міністрів України від 12.12.2018 №1077 «Про затвердження Тимчасового порядку виконання митних формальностей під час здійснення митного оформлення транспортних засобів для їх вільного обігу на митній території України та внесення змін до постанов Кабінету Міністрів України від 7 вересня 1998 року № 1388 і від 4 червня 2007 року № 795»  внесено зміни до абз. 7 п. 42 Порядку № 1388, якими виключено слова "або за транспортними засобами інших власників".
Таким чином, абз. 7 п. 42 Порядку № 1388 в редакції,  чинному на момент звернення позивача до відповідача, передбачено, що номерні знаки із перереєстрованих або знятих з обліку транспортних засобів за умови відповідності їх інформаційного змісту щодо адміністративно-територіальної належності, порядкового номера та серії встановленим вимогам можуть за зверненням власників перезакріплюватися за іншими придбаними ними транспортними засобами.
З аналізу наведених норм вбачається, що на час спірних правовідносин Порядок № 1388 не передбачає, що номерні знаки із перереєстрованих транспортних засобів можуть за звернення власника перезакріплюватися за транспортними засобами інших осіб.
Враховуючи вищенаведене, вірним є висновок суду першої інстанції про те, що відмовляючи у перезакріпленні номерних знаків належних позивачу за транспортними засобами іншого власника, відповідач діяв у межах та у спосіб, встановлений чинним законодавством, а тому наявні підстави для відмови у задоволенні позову.
Доводи апелянта про те, що в даному випадку застосуванню підлягають положення Інструкції № 379, якою передбачено зазначене вище право позивача, колегія суддів вважає помилковими з огляду на наступне.
Так, порядок здійснення центрами надання послуг, пов`язаних з використанням автотранспортних засобів, державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку транспортних    засобів, оформлення і видачі свідоцтв про реєстрацію ТЗ, тимчасових реєстраційних талонів та номерних знаків на ТЗ встановлюється Інструкцією про порядок здійснення підрозділами Державтоінспекції МВС державної реєстрації, перереєстрації та обліку транспортних засобів, оформлення і видачі реєстраційних документів номерних знаків на них, затвердженою  наказом Міністерства внутрішніх справ України від 11.08.2010 № 379  (далі -  Інструкція № 379).  
Абзацом 1 пункту 4.1 Інструкції № 379 передбачено, що у разі заміни номерних знаків (крім випадків їх втрати або викрадення) проводиться перереєстрація транспортних засобів із заміною свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу (технічного паспорта). При цьому попередньо видані номерні знаки вилучаються. На заяві обов`язково проставляються відмітка про їх вилучення із зазначенням дати вилучення та підпис уповноваженої посадової особи. Вилучені номерні знаки оприбутковуються як такі, що вже були в користуванні, і при їх відповідності встановленим вимогам можуть видаватися для повторного використання або знищуватися в установленому порядку.
За приписами пункту 5.2 Інструкції № 379 номерні знаки, які були закріплені за транспортним засобом, вилучаються, про що робиться відповідна відмітка на заяві.
За письмовою заявою власника ТЗ (додаток 12) або уповноваженої ним особи на вказаний у заяві термін номерні знаки, які були закріплені за цим ТЗ і відповідають діючим стандартам, приймаються на зберігання Центром, який проводив зняття з обліку ТЗ, за умови внесення плати за їх зберігання відповідно до вимог пункту 3.5 глави 3 цієї Інструкції. Зазначені номерні знаки за зверненням їх власника перезакріплюються за іншими придбаними ними транспортними засобами або за транспортними засобами інших власників.
За відсутності такої заяви або після закінчення зазначеного в заяві терміну вилучені номерні знаки оприбутковуються як такі, що були в користуванні, і при їх відповідності чинним стандартам можуть видаватися для повторного використання або знищуються в установленому порядку.
Таким чином, положення пункту 5.2 Інструкції № 379 дійсно передбачають можливість за заявою власника перезакріплення номерних знаків за транспортним засобом іншого власника, що в свою чергу суперечить положенням Порядку № 1388.
Колегія суддів зазначає, що в даному випадку має місце ієрархічна колізія нормативно-правових актів, тобто колізія, яка виникає внаслідок регулювання одних фактичних відносин нормами, закріпленими в актах, що мають різну юридичну силу.
Так, Конституційний Суд України у пункті 3 мотивувальної частини рішення від 3 жовтня 1997 року № 4-зп у справі про набуття чинності Конституцією України зазначив: «Конкретна сфера суспільних відносин не може бути водночас врегульована однопредметними нормативними правовими актами однакової сили, які за змістом суперечать один одному. Звичайною є практика, коли наступний у часі акт містить пряме застереження щодо повного або часткового скасування попереднього. Загальновизнаним є й те, що з прийняттям нового акта, якщо інше не передбачено самим цим актом, автоматично скасовується однопредметний акт, який діяв у часі раніше».
Колегія суддів зазначає, що у  разі  існування  неузгодженості  між нормами,  виданими одним  і  тим  самим  нормотворчим  органом,  застосовується  акт, виданий пізніше, навіть якщо прийнятий раніше акт не втратив своєї чинності.  Така неузгодженість може виникнути внаслідок  того,  що прийняття   нової  норми  не  завжди  супроводжується  скасуванням «застарілих» норм з того  самого питання.
У  разі  існування  суперечності  між  актами,  прийнятими різними  за  місцем в ієрархічній структурі органами,  застосовується   акт,   прийнятий   вищим  органом, як такий, що має більшу юридичну силу.
Відповідно до ч.3 ст.7 КАС України у разі невідповідності правового акту іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.
Суд першої інстанції вірно зазначив, що Інструкція № 379 затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України, тоді як Порядок № 1388 - постановою Кабінету Міністрів України. Крім того, зміни до Порядку № 1388 прийняті в часі пізніше за Інструкцію № 379.
Таким чином, саме Порядок № 1388 має вищу юридичну силу та підлягає застосуванню у спірних правовідносинах, тоді як накази МВС, зокрема Інструкція № 379, підлягають застосуванню лише в тій частині, що не суперечить актам Кабінету Міністрів України.
З огляду на зазначене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що відповідач, як суб`єкт владних повноважень, діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що визначені чинним законодавством. Відмова Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Сумській області у перезакріпленні номерних знаків є правомірною, відповідає чинному законодавству та не порушує майнових чи інших прав та законних інтересів позивача.
Відповідно до ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
На підставі викладеного, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги спростовані наведеними вище обставинами та нормативно - правовим обґрунтуванням, у зв`язку з чим підстав для скасування рішення суду першої інстанції не вбачається.
Керуючись ст.ст. 311, 315, 316, 321, 325  Кодексу адміністративного судочинства України, суд, - 
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Інкріс-Агро" - залишити без задоволення.
Рішення  Сумського окружного адміністративного суду від 30.06.2021 по справі № 480/3534/21 - залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя 		В.Б. Русанова 	
Судді	   	Л.В. Любчич    О.А. Спаскін