КИЇВСЬКИЙ  АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
03110, м. Київ, вул. Солом`янська, 2-а, e-mail: inbox@kia.court.gov.ua

Єдиний унікальний номер справи № 369/12040/18                                      Головуючий у суді першої інстанції - Усатов Д.Д. Номер провадження № 22-ц/824/12613/2021                                    Доповідач в суді апеляційної інстанції - Яворський М.А.
ПОСТАНОВА
   ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
 
17 листопада 2021 року                                                                 м. Київ
Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
Головуючого судді:         Яворського М.А.,
суддів:                              Кашперської Т.Ц., Фінагеєва В.О.,
за участю секретаря  - Владімірової О.К.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 01 липня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Шляхово-будівельне управління №41» про зобов`язання вчинити дії, -
ВСТАНОВИВ:
У вересні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ПАТ «ШБУ №41» про зобов`язання вчинити дії та просив суд: зобов`язати відповідача видати йому на підставі підтверджуючих документів уточнюючу (пільгову) довідку про підтвердження періоду роботи з 14 листопада 1991 року до 17 вересня 2007 року на посаді машиніста укладача асфальтобетону у ПАТ «ШБУ № 41» (тресту Київшляхбуд №1), з шкідливими та важкими умовами праці, що передбачено пунктом 2290000а- 14288 Машиністи укладчиків асфальтобетону, розділу XXVII «Будівництво, реконструкція, технічне переоснащення, реставрація та ремонт будівель, споруд та інших об`єктів» Списку №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників з шкідливими та важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 1994 року №162, за формою №5 до «Порядку підтвердження наявного трудового стажу для підтвердження трудового стажу для призначення пенсії, при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637; стягнути з відповідача на його користь витрати по сплаті судового збору в розмірі 704, 80 грн та витрати на правничу допомогу по оформленню позовної заяви в розмірі 1 000 грн.
Свої вимоги позивач мотивував тим, що з 14 листопада 1991 року до 17 вересня 2007 року він працював у ПАТ «ШБУ № 41» (тресту Київшляхбуд №1), в подальшому перейменованому: у ВАТ «ШБУ № 41», в подальшому: ПАТ «ШБУ № 41», на посаді машиніста укладача асфальтобетону, тобто на посаді, яка належить до списку № 2 - зі шкідливими та важкими умовами праці.
На момент звернення до суду з позовом йому виповнилося  57 років і він має право на призначення пенсії на пільгових умовах, оскільки загальний стаж роботи становить 38 років, з них 15 років 10 місяців на посаді машиніста укладача асфальтобетону та має право на отримання пільгової пенсії у зв`язку з чим звернувся до відповідача у справі із заявою про видачу відповідної довідки, оскільки записи в трудовій книзі не  були повними та не містили відповідну інформацію.
Відповідач відмовив йому  у видачі довідки, яка підтверджує факт роботи на посаді зі шкідливими та важкими умовами праці, що порушує його право на призначення пенсії, а тому позивач просив вирішити даний спір у судовому порядку.
Позивач вважає, що його право на отримання уточнюючої довідки було порушене відповідачем, а тому таке право підлягає захисту та відновленню, шляхом зобов`язання відповідача надати довідку відповідно до п.20 Постанови Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637 «Про затвердження порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки, або відповідних записів в ній» з наступними змінами.
Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 04 березня 2019 року, залишеному без змін постановою Київського апеляційного суду від 12 серпня 2019 року, позов задоволено, зобов`язано ПАТ «Шляхово-будівельне управління № 41» видати ОСОБА_1 уточнюючу (пільгову) довідку про підтвердження періоду роботи з 14 листопада 1991 року по 17 вересня 2007 року на посаді машиніста-укладача асфальтобетону зі шкідливими та тяжкими умовами праці.
Постановою Верховного Суду від 21 жовтня 2020 року касаційну скаргу адвоката Тимошенко Г.С., яка діє в інтересах ПАТ «ШБУ № 41», задоволено частково. Рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 04 березня 2019 року та постанову Київського апеляційного суду від 12 серпня 2019 року скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.
В подальшому, рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 01 липня 2021 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.
Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій посилається на те, що витяги з наказу про результати атестації робочих місць за умовами праці в частині підтвердження права на пільгове пенсійне забезпечення за відповідним списком на робочому місці за конкретною професією (роботою) додаються до трудової книжки працівника. В порушенням вимог законодавства відповідачем не надано витягів з наказів про атестацію робочого місця під час роботи та при звільнення ОСОБА_1 , які є підтвердженням, що стаж роботи позивача є таким, що дає йому право на пільгове пенсійне забезпечення. Вважає, що відповідач не забезпечив порядок та правильність заповнення трудової книжки позивача, чим порушив його права та що призвело до необхідності підтвердження пільгового стажу роботи довідками встановленого зразку.
Апелянт вважає хибною позицію суду першої інстанції щодо відсутності у роботодавця права надавати довідки, які підтверджують пільговий трудовий стаж, якщо у нього відсутні первинні документи, оскільки самих лише записів в трудовій книжці недостатньо. Вказує, що видача довідки не право, а обов`язок відповідача.
Так, апелянт вказує, що накази про результати атестації робочих місць відповідного підприємства є документацією суворої звітності та мають зберігатись на підприємстві протягом 50 років та не могли бути знищені за закінченням строку зберігання, як вказував відповідач.
Крім того, у наданих відповідачем актах, на підтвердження своєї позиції, відсутні відомості про знищення саме наказів про атестацію робочих місць та наказів про результати атестації робочих місць. Тому апелянт вважає за можливе на підставі наявних у відповідача документів підтвердити важкі та шкідливі умови праці ОСОБА_1 у період з 14 листопада 1991 року по 17 вересня 2007 року.
Посилання суду першої інстанції на висновки Верховного Суду України у справах №755/4961/16, 362/5157/16, 559/1487/15 апелянт вважає помилковими, адже висновки, що в них викладені не можуть бути застосовані до даної справи, оскільки посада ОСОБА_1 значиться в переліку професій Списку №2, атестація робочих місць проводилась відповідачем у 1994, 1999, 2004, 2009 та 2014 роках, умови праці апелянта за час роботи у відповідача не змінювались, він був зайнятий повний робочий день, на інші посади не переводився. Доказів будь-яких змін умов праці відповідачем надано не було, а тому спростовуються й розрахунки зайнятості ОСОБА_1 на роботах зі шкідливими і важкими умовами, проведені відповідачем на власний розсуд та не підтверджені державними органами по контролю за умовами праці та профспілками.
20 вересня 2021 року на адресу апеляційного суду надійшов відзив від представника ПАТ «ШБУ №41» - Тимошенко Г.С., однак такий відзив подано з порушенням строку, передбаченого ухвалою Київського апеляційного суду про відкриття апеляційного провадження від 13 серпня 2021 року. 
Зазначену ухвалу було направлено на електронну адресу ПАТ «ШБУ №41» 17 серпня 2021 року (а.с.97, т.3), та 07 вересня 2021 року керівником ПАТ «ШБУ №41» Лучковським О.В. отримано наручно у приміщенні Київського апеляційного суду (а.с.104, т.3).
Разом з тим, представник ПАТ «ШБУ №41» - Тимошенко Г.С. заявляє клопотання про поновлення пропущеного строку на подання такого відзиву та посилається на несвоєчасне отримання стороною ухвали про відкриття апеляційного провадження та на ч. 7 ст. 178 ЦПК України, відповідно до якої строк на подання відзиву до суду першої інстанції не може бути меншим 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.
Відповідно до ч. 1 ст. 360 ЦПК України учасники справи мають право подати до суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу в письмовій формі протягом строку, встановленого судом апеляційної інстанції в ухвалі про відкриття апеляційного провадження. В ухвалі Київського апеляційного суду від 13 серпня 2021 року визначено строк на подання відзиву 05 днів з дня отримання вказаної ухвали.
Представником Тимошенко Г.С. відзив подано до суду 20 вересня 2021 року, тобто більше ніж через 05 днів з дня отримання ОСОБА_3 копій вказаних вище документів.
Враховуючи викладене, суд доходить до висновку про неповажність причин пропуску строку на подання відзиву, а тому даний відзив не приймається судом.
При апеляційному розгляді справи позивач ОСОБА_1 , та його представник ОСОБА_4 підтримали доводи викладені в апеляційній скарзі та просили її задовольнити. При цьому зазначили, що відповідачем визнається факт роботи позивача на посаді машиніста укладача асфальтобетону у ПАТ «ШБУ № 41» (тресту Київшляхбуд №1), з шкідливими та важкими умовами праці, що передбачено пунктом 2290000а- 14288 Машиністи укладчиків асфальтобетону, розділу XXVII «Будівництво, реконструкція, технічне переоснащення, реставрація та ремонт будівель, споруд та інших об`єктів» Списку №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників з шкідливими та важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 1994 року №162. Однак, оформляючи трудову книжку позивача  при звільненні відповідачем не було внесено відповідних відомостей до неї та не додано відповідної довідки, в якій повинно було бути зазначено період виконання роботи у шкідливих умовах, а також посилання на атестацію робочого місця позивача, що є необхідною умовою для  призначенні позивачу пенсії на пільгових умовах.   
Неправомірним  позивач та його представник вважають висновки відповідача проте, що ОСОБА_1 не відпрацьовував  необхідного обсягу часу у шкідливих умовах, оскільки згідно запису у трудовій книжці він працюючи на посадімашиніста укладача асфальтобетону у ПАТ «ШБУ № 41» був зайнятий весь робочий час на вказаному робочому місці, наказів про роботу у скорочений час чи переведень на іншу роботу відповідачем суду не подавалися. 
Не обґрунтованим також позивач вважає, відмову відповідача у видачі вказаної довідки з посилання відповідача на те, що відповідні накази та документи щодо атестації робочого місця позивача були викраденні, що підтверджується  відомостями із поліції, оскільки  обов`язок зі збереження їх покладено саме на роботодавця, тобто відповідача у справі. Тому небажання відповідача відновлювати вказані документи, не можуть порушувати права позивача на отримання вказаної довідки, та перешкодити його конституційному права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах.   
Представник відповідача у справі Тимошенко Г.С. заперечила щодо доводів викладених в апеляційній скарзі позивача та його позові, та вважає висновок суду першої інстанції щодо відмови у задоволенні позовних вимог законним та обґрунтованим. При цьому зазначила, що дійсно позивач перебував у трудових відносинах із відповідачем та працював на посаді  машиніста укладача асфальтобетону у ПАТ «ШБУ № 41». Однак обсяг його зайнятості на виконанні вказаних робіт не перевищував 54,38 % робочого часу, у той час коли для видачі довідки уточнюючої особливий характер роботи й умов праці, необхідний для призначення пенсії на пільгових умовах, видається в тому випадку, коли працівник був задіяний на роботах із шкідливими і важкими умовами праці не менше 80% робочого часу. 
Крім того зазначив, що дійсно 14 лютого 2017 року із автомобіля керівника підприємства ОСОБА_3 на території торгового центр «Новус» в м. Вишневому  були викраденні документи підприємства серед яких документи щодо проведення атестації робочих місць із шкідливими умовами праці за 1994, 1999, 2004, 2009, 2014 роки, про що було проведено розслідування поліцією та виявити викрадені документи не вдалося, оскільки ДП «Державний дорожній науково-дослідний інститут ім. М.П. Шульгіна», яке проводило атестацію вказаних робочих місць,  повідомило про відсутність в архіві підприємства  вказаних документів. За відсутності вказаної документації видати довідку підприємство не може.    
Заслухавши доповідь судді-доповідача, вивчивши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.
Так, суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 мотивував своє рішення тим, що надання  довідки  про роботу позивача у шкідливих умовах без наявності підтверджуючих первинних документів вважається як надання неправдивих та /або неперевірених даних та порушення чинного законодавства. Судом також було зазначено, що в матеріалах справи містяться документи, що свідчать про викрадення ,  втрату та знищення первинних документів, на підставі яких мала б бути видана відповідна довідка ОСОБА_1 , а тому відсутні правові підстави для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .
Апеляційний суд погоджується із вказаним висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.
Згідно ч.ч.1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. 
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Зазначеним вимогам закону рішення суду першої інстанції відповідає з наступних підстав. 
Судом встановлено та з матеріалів справи вбачається, що з 14 листопада 1991 року до 17 вересня 2007 року ОСОБА_1 працював у ПАТ «Шляхово-будівельне управління № 41» (правонаступника ВАТ «Шляхово-будівельне управління № 41», яке було правонаступником тресту Київшляхбуд № 41») на посаді машиніста-укладача асфальтобетону (а.с.12-16, т.1).
Загальний стаж роботи позивача становить 38 років, із них 15 років 10 місяців - на посаді машиніста укладача асфальтобетону.
У трудовій книжці ОСОБА_1 не зазначені періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу, характер виконуваної роботи, підтвердження факту роботи повний робочий день.
26 лютого 2018 року позивач звернувся до ПАТ «ШБУ № 41» із заявою про видачу уточнюючої (пільгової) довідки щодо підтвердження періоду роботи на посаді машиніста укладача асфальтобетону з 14 листопада 1991 року до 17 вересня 2007 року та просив у довідці вказати: періоди роботи, що зараховуються до стажу роботи за Списком № 2, із посиланням на накази та дати наказів про прийняття на роботу за вказаною професією, переведення та звільнення з роботи (копії наказів про прийняття на роботу, переведення та звільнення з роботи), як це передбачено «Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки, або відповідних записів в ній» затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637.
Також просив підтвердити повну зайнятість у шкідливих умовах праці та надати: завірену печаткою копію наказу про проведення атестації робочого місця та про результати атестації робочого місця машиніста укладача асфальтобетону, копію висновку державної експертизи умов праці щодо якості проведення атестації робочого місця машиніста укладача асфальтобетону, завірену копію картки форми Т-2; довідку про заробітну плату з помісячною розбивкою за період роботи з 14 листопада 1991 року до 30 червня 2000 року, копії особових рахунків за вказані роки, довідку про перейменування (реорганізацію) організації (а.с.17-18, т.1).
27 березня 2018 року ОСОБА_1 повторно звернувся до ПАТ «ШБУ № 41» з такою ж заявою (а.с.20-21, т.1).
Листом від 24 квітня 2018 року № 34 підприємство повідомило позивачеві, що довідку, уточнюючу особливий характер роботи і умов праці, необхідних для призначення пенсії на пільгових умовах за період роботи машиністом укладача асфальтобетону з 14 листопада 1991 року по 17 вересня 2007 року, не видаватимуть, оскільки ОСОБА_1 не має необхідного стажу роботи зі шкідливими й важкими умовами праці (а.с.22, т.1).
02 червня 2018 року ОСОБА_1  втретє звернувся до ПАТ «ШБУ №41» з заявою про видачу уточнюючої (пільгової) довідки, щодо підтвердження періоду роботи машиністом укладача асфальтобетону (а.с.23-25, т.1).
Відповідно до листа ПАТ «ШБУ №41» від 04 липня 2018 року № 44 зазначено, що довідка уточнююча особливий характер роботи й умов праці, необхідний для призначення пенсії на пільгових умовах, видається в тому випадку, коли працівник був задіяний на роботах із шкідливими і важкими умовами праці не менше 80% робочого часу. Показник зайнятості ОСОБА_1 , який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, складає 50,97% (а.с.26, т.1).
08 серпня 2018 року ОСОБА_1 вчетверте звернувся до ПАТ «ШБУ №41» із заявою та просив надати уточнюючу (пільгову) довідку, щодо підтвердження періоду роботи машиністом укладача асфальтобетону з 14 листопада 1991 року до 17 вересня 2007 року у ВАТ «Шляхово-будівельне правління № 41, а також розрахунок і копії первинних документів, на підставі яких було визначено показник зайнятості (а.с.27-28, т.1).
Відповідно до «Списку №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників з шкідливими та важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 1994 року №162 та Постановою Кабінету Міністрів України від 24 червня 2016 року №461 розділу XXVII «Будівництво, реконструкція, технічне переоснащення, реставрація та ремонт будівель, споруд та інших об`єктів» п.2290000а-14288 Машиністи укладчиків асфальтобетону - відносить до роботи зі шкідливими та важкими умовами праці.
Відповідно до статті 49 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов`язаний видати працівникові на його вимогу довідку про його роботу на підприємстві, в установі, організації із зазначенням спеціальності, кваліфікації, посади, часу роботи і розміру заробітної плати.
Пунктом 10 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України № 383 від 18 листопада 2005 року, визначено, що для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену п.20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 637 від 12 серпня 1993 року.
Згідно із пунктом 20 Постанови Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 «Про затвердження порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки, або відповідних записів в ній» у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, встановлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток № 5).
У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.
Аналіз указаної норми дає підстави для висновку, що видавати уточнюючі довідки, які підтверджують пільговий трудовий стаж, за відсутності трудової книжки мають право винятково підприємства, на яких працювала особа, або її правонаступники та лише на підставі первинних документів. Якщо на підприємстві відсутні будь-які з необхідних первинних документів (в тому числі з приводу атестації), то роботодавець не має права надавати довідки, які підтверджують пільговий трудовий стаж, оскільки одних лише записів у трудовій книжці для цього недостатньо.
Надання пільгової довідки без наявності підтверджуючих первинних документів вважається як надання неправдивих та /або неперевірених даних та порушення чинного законодавства.
Відповідно до п. «б» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення на пільгових умовах мають право на пенсію за віком незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими умовами та важкими умовами праці за Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України і за результатами атестації робочих місць, зокрема чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 30 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах.
Суд враховує, що загальний стаж роботи позивача 38 років, з них 15 років 10 місяців на посаді машиніста укладача асфальтобетону, яка відноситься до роботи з шкідливими та важкими умовами праці, що відповідає вищезазначеним критеріям надання/отримання пільгової пенсії.
Разом з тим, апеляційний суд враховує, що в матеріалах справи містяться наступні документи: акт № 2 про виділення для знищення документів, що не підлягають зберіганню, складений в 1999 році, акт про виділення та знищення документів, що не підлягають зберіганню складеному в 2003 році документи за 1991-1999 роки (а.с.50, т.1): журнали ордери та додатки до них; документи про нарахування заробітної плати /розрахунки, зведення та ін.; розрахункові відомості сплати внесків до фондів; табелі виходу робітників та службовців на роботу; дорожні листи; накази з особового складу /копії/; первинні документи по нарахуванню заробітної плати; підстави до наказів з особового складу; розрахункові відомості сплати внесків до фондів; місячні звіти про сплату внесків до Пенсійного фонду - були знищені.
Крім того, первинні документи за період з 2006 по 2007 роки за час виконання роботи, на підставі яких повинна бути складена та видана уточнююча довідка в розумінні п.20 Порядку підтвердження - табелі обліку робочого часу, журнали (картки) обліку робочого часу, робочі книги бригадирів, наряди на виконання робіт, нормовані завдання були знищені, що підтверджується наявними в матеріалах справи актами про вилучення до знищення документів, не внесених до Національного архівного фонду (а.с.60-68, т.1).
Апеляційний суд також враховує, що в матеріалах справи міститься довідка від 16 лютого 2017 року №0834 НПУ ГУ НП в Київській області Києво-Святошинського відділу поліції, відповідно до якої вказано, що 15 лютого 2017 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №12017110200000834 було внесено заяву ОСОБА_3 про те, що 14 лютого 2017 року невідома особа, шляхом сканування автомобіля марки Ауді моделі А-6, державний номерний знак НОМЕР_1 , який був припаркований на автостанції магазину «Новус», звідти таємно викрала чоловічу барсетку з грошовими коштами в розмірі 2 000 грн, дві спортивні дорожні сумки, в яких знаходилися документи, належні ПАТ «ШБУ-41», а саме: бухгалтерської та податкової звітності, бухгалтерська документація по всіх проведених господарських операціях за 2015-2016 рік, документи з атестації робочих місць за 1994, 1999, 2004, 2009, 2014 роки та акти виконаних робіт за 2015 рік, чим завдано ОСОБА_3 матеріальну шкоду (а.с.225, т.2). 
Відповідно до листа НП України ГУ НП в Київській області від 20 січня 2021 року, адресованого ОСОБА_1 , вбачається, що 20 березня 2017 року СВ Києво-Святошинського ВП ГУНП в Київській області за результатами проведених слідчих (розшукових) дій в ході досудового розслідування кримінальне провадження №12017110200000834 було закрито на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України (встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення) (а.с.233-234, т.2).
Із листа в.о. директора  Державного підприємства  «Державний дорожній науково-дослідний інститут ім. М.П. Шульгіна», №191-3-88 від 05 лютого 2019 року вбачається,  що на звернення голови правління ПАТ «ШБУ №41» Лучковського  О.В.  було  повідомлено, про відсутність в архіві підприємства  матеріалів по атестації робочих місць за умовами праці в ПАТ «ШБУ-41», яка проводилася  УДВТП «Украдортехнологія» в 1994, 1999,2004, 2009 роках (а.с. 248 т.1)  .
Доводи апелянта щодо того, що саме керівник ПАТ «ШБУ №41» Лучковський О.В. несе відповідальність за збереження документації вказаного підприємства, що ним належним чином зроблено не було, оскільки питання належного здійснення своїх обов`язків ОСОБА_3 , питання збереження документації підприємства та притягнення чи не притягнення до відповідальності керівника ПАТ «ШБУ №41» за втрату документів не є предметом розгляду даної справи та не змінить суті спору.
Системний аналіз матеріалів справи дає підстави для висновку, що наданими сторонами доказами підтверджується факт того, що у відповідача по справі відсутні первинні документи, на підставі яких можливо було б видати  ОСОБА_1  довідку, яка підтверджує факт роботи на посаді зі шкідливими та важкими умовами праці.
Суд першої інстанції обґрунтовано відмовив у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 , оскільки ПАТ «ШБУ №41» позбавлений можливості  видати позивачу  довідки без наявності підтверджуючих первинних документів, оскільки останнє вважається як наданням неправдивих та /або неперевірених даних та порушенням чинного законодавства.
Враховуючи вищевикладене, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому рішення суду першої інстанції підлягає залишенню без змін, а апеляційна скаргу - без задоволення.
Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
За таких обставин апеляційний суд доходить висновку, що рішення суду першої інстанції відповідає обставинам справи, ухвалено з дотриманням норм матеріального і процесуального права і не може бути скасовано з підстав, викладених в апеляційній скарзі.
Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 381, 382 ЦПК України, апеляційний суд, -
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 01 липня 2021 року залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів із дня складення повного судового рішення шляхом подачі скарги безпосередньо до Верховного Суду.
Повний текст постанови викладено 22 листопада 2021 року. 

Головуючий суддя :                                              М.А.Яворський 
Судді                                                                      Т.Ц.Кашперська 
                                                                             В.О.Фінагеєв