ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 жовтня 2021 року	Львів	Справа № 140/16260/20 пров. № А/857/16369/21	

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді - Іщук Л. П.,
суддів – Обрізка І. М., Онишкевича Т. В., 
за участю секретаря судового засідання – Смолинця А. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Волинського окружного адміністративного суду від 15 липня          2021 року, постановлену головуючим суддею Волдінером Ф. А. у м. Луцьку, у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту соціальної політики Луцької міської ради про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії,

                                                    В С Т А Н О В И В:

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 09.03.2021 задоволено повністю позов ОСОБА_1 до Департаменту соціальної політики Луцької міської ради, визнано протиправною бездіяльність Департаменту соціальної політики Луцької міської ради щодо непроведення перерахунку та виплати ОСОБА_1 щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2020 рік, виходячи з вимог статті 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» у розмірі семи мінімальних пенсій за віком; зобов`язано Департамент соціальної політики Луцької міської ради нарахувати та виплатити ОСОБА_1 недоплачену грошову допомогу до 5 травня за 2020 рік відповідно до статті 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» у розмірі семи мінімальних пенсій за віком, з урахуванням попередньо виплаченої суми допомоги.
Вказане рішення суду набрало законної сили 08.04.2021.
06.07.2021 позивачем подано до суду заяву про зміну способу виконання рішення суду в частині зобов`язання Департаменту соціальної політики Луцької міської ради нарахувати та виплатити йому недоплачену грошову допомогу до 5 травня за 2020 рік відповідно до статті 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» у розмірі семи мінімальних пенсій за віком з урахуванням попередньо виплаченої суми допомоги, стягнувши з відповідача на його користь недоплачену грошову допомогу до 5 травня за 2020 рік відповідно до статті 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» у розмірі 8306 грн.
В обґрунтування вказаної заяви позивач вказує, що обраний у судовому рішенні спосіб захисту є недостатньо ефективним, в той час як судові рішення у справах, пов`язаних із виплатою коштів, які мають зобов`язальний характер щодо проведення таких виплат, не належать до зазначених у статті 2 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» видів рішень, що є обставиною, яка унеможливлює їх виконання без зміни його способу. 
Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 15.07.2021 відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_1 про зміну способу і порядку виконання судового рішення.
Не погодившись із ухвалою суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, з покликанням на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просить скасувати судове рішення та прийняти нове судове рішення, яким задовольнити заяву про зміну способу і порядку виконання судового рішення та стягнути з відповідача на його користь витрати про правничу допомогу в розмірі 3000 грн.
В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що судом першої інстанції не враховано, що зобов`язання здійснити виплату коштів, як і стягнення коштів передбачають списання коштів з рахунку боржника, а тому з метою ефективного відновлення порушених його прав на виплату щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2020 рік у розмірі семи мінімальних пенсій за віком підлягає зміні порядок і спосіб виконання рішення суду у даній справі.
В судове засідання з апеляційного розгляду справи учасники справи не прибули, належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, а тому відповідно до частини четвертої статті 229, статті 313 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційний суд ухвалив розгляд справи здійснити за відсутності учасників справи та без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.
Заслухавши доповідь головуючого судді, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши доводи апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав.
Відповідно до частин першої, третьої статті 378 Кодексу адміністративного судочинства України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду.
Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.
Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що зміна чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення в адміністративній справі здійснюється з метою належного та якісного його виконання у процесі виконавчого провадження. Тобто, під зміною способу і порядку виконання рішення суду розуміється прийняття судом нових заходів для реалізації рішення в разі неможливості його виконання у порядку і способом, раніше встановленими. Підставою для застосування правил статті 378 Кодексу адміністративного судочинства України є обставини, що перешкоджають належним чином виконати судове рішення в адміністративній справі (ускладнюють його виконання) або роблять його виконання неможливим. 
Як встановлено з матеріалів справи, виконання рішення суду першої інстанції неможливе через відсутність коштів, виплата яких буде здійснена за наявності відповідного фінансування з Державного бюджету України.
Отже, виконання рішення суду фактично можливе, хоча й за певних умов, тому відсутні підстави для зміни способу і порядку виконання рішення суду першої інстанції.
Що стосується доводів заявника про неможливість виконання рішення суду зобов`язального характеру щодо проведення соціальних виплат з покликанням на Закон України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», то такі не заслуговують на увагу, оскільки з огляду на положення статті 124 Конституції України та статті 14 Кодексу адміністративного судочинства України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України, незалежно від обраного судом способу захисту порушеного права позивача (зобов`язання відповідача вчинити певні дії чи стягнення з нього коштів).
За наведених обставин, апеляційний суд вважає, що доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку про порушення судом першої інстанції норм матеріального або процесуального права, що відповідно до статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а ухвали суду - без змін.
Керуючись статтями 310, 315, 316, 321, 322, 328 Кодексу адміністративного судочинства України,-             

                                                 П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Волинського окружного адміністративного суду від 15 липня 2021 року у справі № 140/16260/20 – без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя	 	Л. П. Іщук 	
судді	 	І. М. Обрізко 	
 	 	Т. В. Онишкевич  	
Повне судове рішення складено 19.10.2021