ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД      
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116, (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"21" жовтня 2021 р.           Справа№ 911/1388/16
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого:           Пашкіної С.А.
суддів:            Суліма  В.В. 
          Шапрана  В.В. 

За участю секретаря судового засідання : Кулачок О.А.

представників сторін:
від позивача - Грищенко О.М. ( довір. б/н від 12.08.2021); 
від відповідача 1 - не з`явився;
від відповідача 2- не з`явився;
від ВДВС - не з`явився;
розглянувши апеляційну скаргу Відділу примусового виконання рішень  Управління забезпечення примусового виконання рішень у Херсонській області Південного  міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса)
на ухвалу           Господарського суду Київської області  від 09.06.2021
За скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "НІКО-ТАЙС" № 07-1/05 від 07.05.2021 на бездіяльність державного виконавця ВПВР Управління ЗПВР у Херсонській області Південного МРУ Міністерства юстиції (м. Одеса) у виконавчому провадженні № 52943752 та № 52943884 щодо примусового виконання наказів Господарського суду Київської області від 30.06.2016
у справі № 911/1388/16 (суддя Сокуренко Л.В.)
за  позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "НІКО-ТАЙС"
до 1) Товариства з обмеженою відповідальністю "ПК Трейдсервісгруп"
2) Фермерського господарства "Вікторія"
про стягнення 177 186,44 грн
ВСТАНОВИВ:
Ухвалою Господарського суду Київської області від 09.06.2021 у справі №911/1388/16 скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Ніко-Тайс" № № 07-1/05 від 07.05.2021 на бездіяльність державного виконавця ВПВР Управління ЗПВР у Херсонській області Південного МРУ Міністерства юстиції (м. Одеса) у виконавчому провадженні № 52943752 та № 52943884 щодо примусового виконання наказів Господарського суду Київської області від 30.06.2016 у справі № 911/1388/16 задоволено частково. Визнано за період із 19.09.2020 по 07.05.2021 неправомірною бездіяльність державного виконавця ВПВР Управління ЗПВР у Херсонській області Південного МРУ Міністерства юстиції (м. Одеса) у виконавчому провадженні № 52943752 та № 52943884 щодо примусового виконання наказів Господарського суду Київської області від 30.06.2016 у справі № 911/1388/16, котра виразилась у порушенні строків та порядку вчинення виконавчих дій у виконавчому провадженні № 52943752 та № 52943884 щодо виконання наказів Господарського суду Київської області  від 30.06.2016 у справі № 911/1388/16 із врахуванням норм Закону України "Про виконавче провадження". Зобов`язано державного виконавця або іншу посадову особу ВПВР Управління ЗПВР у Херсонській області Південного МРУ Міністерства юстиції (м. Одеса) усунути допущене порушення (поновити порушене право заявника) шляхом дотримання строків та порядку вчинення виконавчих дій у виконавчому провадженні № 52943752 та № 52943884 щодо виконання наказів Господарського суду Київської області від 30.06.2016 у справі № 911/1388/16 із врахуванням норм Закону України "Про виконавче провадження". В іншій частині скарги відмовлено.
Ухвала місцевого господарського суду ґрунтується на тому, що:
- відсутність обґрунтованого висновку стосовно належного та повного вчинення державним виконавцем визначених законом дій щодо розшуку майна боржника дає підстави вважати передчасним висновок про відсутність такого майна у боржника, та як результат - про передчасність наявності підстав для повернення виконавчого документу стягувачу на підставі п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України "Про виконавче провадження";
- в період з 19.09.2020 по 07.05.2021 державним виконавцем не здійснено жодного запиту та не вчинено жодної виконавчої дії, передбачених Законом України "Про виконавче провадження". 
Не погоджуючись з ухвалою, Відділ примусового виконання рішень  Управління забезпечення примусового виконання рішень у Херсонській області Південного  міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса)  звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду Київської області від 09.06.2021.
В апеляційній скарзі апелянт  зазначає про те, що:
- державним виконавцем  вчинені виконавчі дії, у відповідності до Закону України «Про виконавчі провадження» та Інструкції з примусового виконання рішень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України 02.04.2012 №512/5 ( у редакції наказу Міністерства юстиції України №2832/5 від 29.06.2016), а саме: 26.08.2020 встановлено, що у боржника відсутні транспортні засоби; на розрахунковий рахунок боржника  в АТ КБ «Приватбанк» ( відкритий 12.05.2005) накладено арешт 28.11.2016; 02.09.2020 винесено постанову про арешт майна боржника, якою накладено арешт на все рухоме майно;  з отриманої на запит  до ГУ ДПС У Херсонській області, АРК та м.Севастополя відповіді стосовно надання інформації про наявність касової книги, щодо здійснення господарської діяльності та щодо сплати боржником податків упродовж 2017-2020 років, встановлено, що ФГ «Вікторія» перебуває на спрощеній системі оподаткування, упродовж 2017-2020 років підприємством сплачено до бюджету податків і зборів на суму 919,3 тис. грн; з відповідей Головного управління Держпраці  у Херсонській області, Державної служби з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів, Державного підприємства «Агентство з ідентифікації і реєстрації тварин» встановлено, що за боржником не зареєстровано майно, на яке можливо звернути стягнення; також з відомостей Державного реєстру, що веде облік сільськогосподарської  техніки встановлено відсутність майна;
- постанови державного виконавця, які направлялись до виконання боржнику за адресою, вказаною у виконавчому документі, а саме: Херсонська область, Високопільський район, с. Миколаївка повертаються з відміткою Укрпошти у зв`язку з відсутністю адресата за вказаною адресою.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 02.09.2021 колегією суддів у складі головуючого судді Пашкіної С.А., суддів Суліма В.В., Ходаківської І.П. відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою  Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Херсонській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) на ухвалу Господарського суду Київської області від 09.06.2021, справу №911/1388/16 призначено  на 21.10.2021.
Від  ТОВ  "Компанія "НІКО-ТАЙС" (скаржник) надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому скаржник зазначає про те, що:
- на сьогодні накази Господарського суду Київської області від 30.06.2016 по справі №911/1388/16 не виконані, а відповідно до офіційних відомостей, котрі містяться на офіційному веб-сайті Автоматизованої системи виконавчих проваджень, за період із 07 серпня 2020року по 07 травня 2021року належних, допустимих та об`єктивних виконавчих дій не вчинялось;
- виявлення рахунків боржника, як в загальному, так і на предмет  відкриття боржником нових рахунків із метою уникнення від виконання рішення суду у даній справі, за період із 07 серпня 2020року по 07 травня 2021року не проводились взагалі, тобто із порушенням/не дотриманням положення частини 8 статті 48 Закону України «Про виконавче провадження»;
- як підтверджують матеріали виконавчого провадження №52943752 та №52943884 щодо примусового виконання наказів Господарського суду Київської області від 30 червня 2016року по справі №911/1388/16 за період перебування наказів на примусовому виконанні, платіжні вимоги на списання коштів ВПВР Управління ЗПВР у Херсонській області Південного МРУ Міністерства юстиції (м.Одеса) взагалі не виставлялись.
Розпорядженням від 20.10.2021 у зв`язку з виходом судді Ходаківської І.П., яка не є головуючим суддею (суддею-доповідачем), у відпустку 21.10.21, у справі № 911/1388/16 призначено повторний автоматизований розподіл судової справи. 
Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями Північного апеляційного господарського суду від 20.10.2021 у справі № 911/1388/16 визначено колегію суддів у складі: Пашкіна С.А. (головуючий), судді: Сулім В.В., Шапран В.В.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 21.10.2021 колегією суддів у складі головуючого судді Пашкіної С.А., суддів Суліма В.В., Шапрана В.В.  прийнято до свого провадження апеляційну скаргу Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень  у Херсонській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) на ухвалу Господарського суду Київської області від 09.06.2021 у справі №911/1388/16.
В судове засідання апеляційного господарського суду 21.10.2021 не з`явились представники відповідачів та Відділу примусового виконання рішень  Управління забезпечення примусового виконання рішень у Херсонській області Південного  міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса).
Враховуючи те, що представники відповідачів та відділу примусового виконання рішень  про час та місце розгляду справи повідомлені належним, про що свідчить інформація із сайту Укрпошти, явка учасників судового процесу не визнана обов`язковою, колегія суддів ухвалила розгляд апеляційної скарги у відсутність представників відповідача та відділу примусового виконання рішень.
Дослідивши доводи апеляційної скарги, наявні матеріали справи та заслухавши пояснення представника позивача колегією встановлено.
Частиною 2 статті 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" передбачено, що судові рішення, які набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом.
За приписами ст.18, ст.326 Господарського процесуального кодексу України, судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.
За приписами ст. 1 Закону України "Про виконавче провадження", виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього        Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього   Закону   підлягають примусовому виконанню.
Відповідно ч. 1 ст. 5 Закону України "Про виконавче провадження", примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються   Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".
Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 26 Закону України "Про виконавче провадження", виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону за заявою стягувача про примусове виконання рішення.
Частинами 5 та 7 згадуваного нормативного акту передбачено, що виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати              декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.
У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.
У разі, якщо в заяві стягувача зазначено рахунки боржника у банках, інших фінансових установах, виконавець негайно після відкриття виконавчого провадження накладає арешт на кошти боржника.
У разі, якщо в заяві стягувача зазначено конкретне майно боржника, виконавець негайно після відкриття виконавчого провадження перевіряє в електронних державних базах даних та реєстрах наявність права власності або іншого майнового права боржника на таке майно та накладає на нього арешт. На інше майно боржника виконавець накладає арешт в порядку, визначеному статтею 56 цього Закону.
Статтею 18 Закону України "Про виконавче провадження" законодавець встановив обов`язки і права виконавців, обов`язковість вимог виконавців.
Зокрема, вищезазначена норма закону передбачає, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.
Виконавець зобов`язаний:
1) здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом;
2) надавати сторонам виконавчого провадження, їхнім представникам та прокурору як учаснику виконавчого провадження можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження;
3) розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання;
4) заявляти в установленому порядку про самовідвід за наявності обставин, передбачених цим Законом;
5) роз`яснювати сторонам та іншим учасникам виконавчого провадження їхні права та обов`язки.
Виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право:
1) проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону;
2) проводити перевірку виконання юридичними особами незалежно від форми власності, фізичними особами, фізичними особами - підприємцями рішень стосовно працюючих у них боржників;
3) з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну;
4) за наявності вмотивованого рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння фізичної особи безперешкодно входити на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень боржника - фізичної особи, особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, проводити в них огляд, у разі потреби примусово відкривати їх в установленому порядку із залученням працівників поліції, опечатувати такі приміщення, арештовувати, опечатувати та вилучати належне боржникові майно, яке там перебуває та на яке згідно із законом можливо звернути стягнення. Примусове проникнення на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень у зв`язку з примусовим виконанням рішення суду про виселення боржника та вселення стягувача і рішення про усунення перешкод у користуванні приміщенням (житлом) здійснюється виключно на підставі такого рішення суду;
5) безперешкодно входити на земельні ділянки, до приміщень, сховищ, іншого володіння боржника - юридичної особи, проводити їх огляд, примусово відкривати та опечатувати їх;
6) накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку;
7) накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом), на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей;
8) здійснювати реєстрацію обтяжень майна в процесі та у зв`язку з виконавчим провадженням;
9) використовувати за згодою власника приміщення для тимчасового зберігання вилученого майна, а також транспортні засоби стягувача або боржника за їхньою згодою для перевезення майна;
10) звертатися до суду або органу, який видав виконавчий документ, із заявою (поданням) про роз`яснення рішення, про видачу дубліката виконавчого документа у випадках, передбачених цим Законом, до суду, який видав виконавчий документ, - із заявою (поданням) про встановлення чи зміну порядку і способу виконання рішення, про відстрочку чи розстрочку виконання рішення;
11) приймати рішення про відстрочку та розстрочку виконання рішення (крім судових рішень), за наявності письмової заяви стягувача;
12) звертатися до суду з поданням про розшук дитини, про постановлення вмотивованого рішення про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває дитина, стосовно якої складено виконавчий документ про її відібрання;
13) звертатися до суду з поданням про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, що належать боржникові від інших осіб;
14) викликати фізичних осіб, посадових осіб з приводу виконавчих документів, що перебувають у виконавчому провадженні.
У разі якщо боржник без поважних причин не з`явився за викликом виконавця, виконавець має право звернутися до суду щодо застосування до нього приводу;
15) залучати в установленому порядку понятих, працівників поліції, інших осіб, а також експертів, спеціалістів, а для проведення оцінки майна - суб`єктів оціночної діяльності - суб`єктів господарювання;
16) накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом;
17) застосовувати під час примусового виконання рішень фото- і кінозйомку, відеозапис;
18) вимагати від матеріально відповідальних і посадових осіб боржників - юридичних осіб або боржників - фізичних осіб надання пояснень за фактами невиконання рішень або законних вимог виконавця чи іншого порушення вимог законодавства про виконавче провадження;
19) у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду, за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів;
20) залучати в разі потреби до проведення чи організації виконавчих дій суб`єктів господарювання, у тому числі на платній основі, за рахунок авансового внеску стягувача;
21) отримувати від банківських та інших фінансових установ інформацію про наявність рахунків та/або стан рахунків боржника, рух коштів та операції за рахунками боржника, а також інформацію про договори боржника про зберігання цінностей або надання боржнику в майновий найм (оренду) індивідуального банківського сейфа, що охороняється банком;
22) здійснювати інші повноваження, передбачені цим Законом.
Вимоги виконавця щодо виконання рішень є обов`язковими на всій території України. Невиконання законних вимог виконавця тягне за собою відповідальність, передбачену законом.
Залучення для проведення виконавчих дій працівників поліції здійснюється за вмотивованою постановою виконавця, яка надсилається керівнику територіального органу поліції за місцем проведення відповідної виконавчої дії. У залученні поліції для проведення виконавчих дій може бути відмовлено лише з підстав залучення особового складу даного територіального органу поліції до припинення групового порушення громадської безпеки і порядку чи масових заворушень, а також для подолання наслідків масштабних аварій чи інших масштабних надзвичайних ситуацій.
Під час виконання рішень виконавець має право на безпосередній доступ до інформації про боржників, їхнє майно, доходи та кошти, у тому числі конфіденційної, яка міститься в державних базах даних і реєстрах, у тому числі електронних. Порядок доступу до такої інформації з баз даних та реєстрів встановлюється Міністерством юстиції України разом із державними органами, які забезпечують їх ведення.
Частинами 4, 5 ст. 24 Закону України "Про виконавче провадження"         визначено, що виконавець має право вчиняти виконавчі дії щодо звернення стягнення на доходи боржника, виявлення та звернення стягнення на кошти, що перебувають на рахунках боржника у банках чи інших фінансових установах, на рахунки в цінних паперах у депозитарних установах на території, на яку поширюється юрисдикція України.
У разі необхідності проведення перевірки інформації про наявність боржника чи його майна або про місце роботи на території, на яку не поширюється компетенція державного виконавця, державний виконавець доручає проведення перевірки або здійснення опису та арешту майна відповідному органу державної виконавчої служби.
Нормами ч. 2 ст. 36 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що розшук боржника - юридичної особи, майна боржника організовує виконавець шляхом подання запитів до відповідних органів, установ або проведення перевірки інформації про майно чи доходи боржника, що міститься в базах даних і реєстрах, та перевірки майнового стану боржника за місцем проживання (перебування) або його місцезнаходженням. У разі необхідності розшуку транспортного засобу боржника виконавець виносить  постанову про такий розшук, яка є обов`язковою для виконання поліцією.
Відповідно до п. 1 ст. 11 Закону України "Про виконавче провадження", строки у виконавчому провадженні - це періоди часу, в межах яких учасники виконавчого провадження зобов`язані або мають право прийняти рішення або вчинити дію. Строки у виконавчому провадженні встановлюються законом, а якщо вони не визначені законом - встановлюються виконавцем.
Судом встановлено, що Законом України "Про виконавче провадження" не передбачено конкретних строків, на протязі яких державний виконавець повинен здійснити всі необхідні заходи в межах виконавчого провадження щодо фактичного виконання наказу суду.
Разом із тим, відповідно до п. 8. ст. 48 ЗУ "Про виконавче провадження", виконавець проводить перевірку майнового стану боржника у 10-денний строк з дня відкриття виконавчого провадження. У подальшому така перевірка проводиться виконавцем не рідше ніж один раз на два тижні - щодо виявлення рахунків боржника, не рідше ніж один раз на три місяці - щодо виявлення нерухомого та рухомого майна боржника та його майнових прав, отримання інформації про доходи боржника.
Періодичність проведення таких перевірок чітко визначена Законом України "Про виконавче провадження", тобто такі перевірки не мають вчинятися державним виконавцем одноразово.
При цьому, сам факт здійснення окремих дії щодо виявлення майна та коштів боржника, без встановлення та дослідження обставин, що виконавцем проводилась перевірка майнового стану боржника з відповідною періодичністю, встановленою ч. 8 ст. 48 Закону України "Про виконавче провадження" (Закон № 1404-VIII), не свідчить про належне виконання виконавцем своїх обов`язків щодо розшуку майна боржника та здійснення заходів, необхідних для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення.
В свою чергу, відсутність обґрунтованого висновку стосовно належного та повного вчинення державним виконавцем визначених законом дій щодо розшуку майна боржника дає підстави вважати передчасним висновок про відсутність такого майна у боржника, та як результат - про передчасність наявності підстав для повернення виконавчого документу стягувачу на підставі п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України "Про виконавче провадження".
Відповідно до абз. 3 ч. 5 ст. 13 Закону України "Про виконавче провадження", порушення строків прийняття рішень та вчинення виконавчих дій виконавцями не є підставою для скасування такого рішення чи виконавчої дії, крім випадків, коли вони були прийняті або вчинені з порушенням процедури, передбаченої цим Законом. Разом із тим, господарський суд вважає, що зазначена норма не звільняє державного виконавця від встановленого ч. 1      ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження"  обов`язку вживати передбачені цим Законом заходи примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії, і стосується строків прийняття окремих рішень та вчинення окремих дій виконавчих дій, а не загальних строків здійснення виконавчого провадження та періодичності перевірки майнового стану боржника.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного суду у складі колегії касаційного господарського суду від 18.07.2018 у справі № 915/1294/13.
Пункт 5 ст. 48 Закону України "Про виконавче провадження" визначає, що у разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення невідкладно звертається також на належне боржнику інше майно, крім майна, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення.
Виконавча служба у своєму відзиві зазначає, що 18.09.2020 на виконання доручення, державним виконавцем Високопільського районного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) здійснено вихід за місцезнаходженням земельної ділянки загальною площею 40,00 га. Державним виконавцем встановлено відсутність посівів соняшника, які були виявлені раніше, 29.07.2020, державним виконавцем Високопільського районного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса). 
Одночасно, 18.09.2020 державним виконавцем винесено постанову про арешт майна боржника, якою накладено арешт на все рухоме майно (зернові культури, насіння, соняшникове насіння). Копію вказаної постанови направлено сторонам виконавчого провадження та до ТОВ "Олсідз-Скіфія", ТОВ "Нікопольска зернова компанія", ПАТ "Каховське хлібоприймальне підприємство", ЗАТ "Каховка Про Агро", ТОВ "Заготзерно- Виеокопілля", ПАТ "Державна продовольчо-зернова корпорація України" "Білокриницький комбінат хлібопродуктів", ПАТ "Бериславський елеватор" для виконання, а саме: вжиття заходів щодо вилучення майна ФГ "Вікторія". Інформація про вилучення майна на адресу відділу не надходила.
Отже, з урахуванням вищенаведеного вбачається, що державний виконавець, маючи інформацію станом на 29.07.2020 про наявність у боржника посівів соняшника, здійснив вихід на земельну ділянку майже через 2 місяці, а також, виніс постанову  щодо арешту всього рухомого майна боржника (зернові культури, насіння, соняшникове насіння) не на момент наявності встановленого майна (посівів соняшника), а після того, як було встановлено факт відсутності зазначеного рухомого майна.
Крім того, в період з 19.09.2020 по 07.05.2021 державним виконавцем не здійснено жодного запиту та не вчинено жодної виконавчої дії, передбачених Законом України "Про виконавче провадження". Протилежного з матеріалів справи не вбачається. Доказів вчинення державним виконавцем будь-яких виконавчих дій, здійснених з періодичністю у визначені Законом України "Про виконавче провадження" строки в періоді з 19.09.2020 по 07.05.2021 не надано.
Крім того, як було встановлено раніше, скаржник звертався до виконавця з клопотанням про вчинення виконавчих дій у виконавчих провадженнях № 52943752 та № 52943884, щодо примусового виконання наказів Господарського суду Київської області від 30.06.2016 у справі № 911/1388/16 ( вих. № 08-1/08 від 08.08.2020, копія якого міститься у матеріалах справи).
Проте, зазначене клопотання державним виконавцем залишено без реагування. Відповіді на подане клопотання скаржника матеріали справи не містять.
Відповідно до ч. ч.  1, 3 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.
Відповідно до ст. ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.
Отже, з урахуванням всього вищенаведеного у сукупності, вбачається, що приватним виконавцем не дотримано вимог ст. 18 ЗУ "Про виконавче провадження" щодо  розгляду в установлений законом строк заяви сторін та їх клопотань (направлення результатів розгляду сторонам). 
Апеляційний господарський суд зазначає, що матеріали справи підтверджують перебування наказів Господарського суду Київської області від 30.06.2016 по справі № 911/1388/16 на виконанні у державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Херсонській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса).
На момент звернення Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Ніко-Тайс" із відповідною скаргою до суду, накази Господарського суду Київської області від 30.06.2016 по справі №911/1388/16, що перебувають на виконанні у державного виконавця  Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Херсонській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), взагалі не виконано.
Відповідно до ст. 1291 Конституції України, суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.
Статтею 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" передбачено, що судові рішення, які набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом.
За приписами ст.18, ст.326 Господарського процесуального кодексу України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.
Отже, матеріалами справи підтверджуються обставини щодо неправомірності бездіяльності  державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Херсонській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), за період із 19.09.2020 по 07.05.2021,  щодо порушення строків та порядку вчинення виконавчих дій у виконавчих провадженнях № 52943752 та № 52943884 , які зведено у одне провадження № 52996179. Місцевий господарський суд дійшов обґрунтованого висновку про те, що  скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Ніко-Тайс" на бездіяльність державного виконавця є обґрунтованою, та підлягає задоволенню частково.
Враховуючи викладене, Північний апеляційний господарський суд дійшов висновку про те, що апеляційна скарга не  підлягає  задоволенню, ухвала Господарського суду Київської області від 09.06.2021 не підлягає скасуванню. 
Керуючись ст.ст. 255, 267-271, 280-285 Господарського процесуального кодексу України, Північний  апеляційний господарський суд
                                                  ПОСТАНОВИВ:
1. Апеляційну  скаргу Відділу примусового виконання рішень  Управління забезпечення примусового виконання рішень у Херсонській області Південного  міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса)  залишити без задоволення.
2. Ухвалу Господарського суду Київської області  від 09.06.2021 у справі  №911/1388/16 без змін.
3. Матеріали справи №911/1388/16 повернути до Господарського суду Київської області.
4. Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена  до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня її проголошення. 
В разі проголошення вступної та резолютивної частини постанови суду апеляційної інстанції зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту постанови.
Повний текст постанови складено та підписано 22.11.2021

Головуючий суддя                                                            С.А. Пашкіна 

Судді                                                                                В.В. Сулім

                                                                                В.В. Шапран