П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа №  560/8773/21 
Головуючий суддя 1-ої інстанції -  Матущак В.В.  
Суддя-доповідач -  Мацький Є.М.   
02 листопада 2021 року
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді:  Мацького Є.М. 
суддів:  Сушка О.О.  Залімського І. Г. , 

розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Хмельницького окружного адміністративного суду від 06 серпня 2021 року  у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури, Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Хмельницької області про скасування рішень, 
В С Т А Н О В И В :
І. ІСТОРІЯ СПРАВИ

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ

1. 04 серпня 2021 року ОСОБА_1 звернувся до Хмельницького адміністративного суду з позовом до Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Хмельницької області, Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури, в якому просить скасувати Рішення Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Хмельницької області від 03.03.2020 №14 та Рішення Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури від 23.07.2020 №017/2020.

2. Одночасно з позовом позивач подав заяву, в якій позивач просить визнати поважними причини пропуску строку звернення до адміністративного суду з позовними вимогами та поновити пропущений строк.

3. В обґрунтування пропуску строку зазначає, що вважав за можливе вирішити цей спір в позасудовому порядку та звернувся до Ради адвокатів України в грудні 2020, однак його скарга залишена без відповіді, тому вважає, що до суду звернувся в межах шестимісячного строку.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ РІШЕННЯ СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

4. 6 серпня 2021 року ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду визнано неповажними причини пропуску строку звернення до суду та позовну заяву   ОСОБА_1  до  Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Хмельницької області , Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури  про скасування рішень повернуто позивачеві.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ДОВОДІВ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

5. Апелянт ОСОБА_1  , не погодившись з рішенням суду першої інстанції, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просив його скасувати та прийняти нове, яким скасувати ухвалу суду першої інстанції та повернути матеріали до суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття провадження.

6. Апелянт зазначив, що вважав за можливе вирішити цей спір в позасудовому порядку та звернувся до Ради адвокатів України в грудні 2020, однак його скарга залишена без відповіді, тому вважає, що до суду звернувся в межах шестимісячного строку. Вказав, що останнім днем звернення до суду, на його думку, є 03.02.2021 - шість місяців від 03.08.2020 - з дня отримання позивачем рішення Вищої КДК адвокатури від 23.07.2020 №VII-017/2020. Зазначає, що строк звернення до суду пропустив з поважних причин, оскільки в період з 16.01.2021 по 13.02.2021 знаходився на стаціонарному лікуванні в Хмельницькій обласній лікарні. Разом з тим, з 02.03.2021 по 10.04.2021 перебував на стаціонарному лікуванні у Волочиській ЦРЛ, а з 04.05.2021 по 10.06.2021 у Хмельницькій обласній лікарні.   

ІІ. ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ            

7. Вирішуючи питання про обґрунтованість поданої апеляційної скарги, Апеляційний Суд виходить з наступного.           

8. Згідно з частиною 2 статті 122 КАС України, для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

9. Таким чином, законодавством регламентовано чіткі строки звернення до суду з адміністративним позовом, перебіг яких починається з дня, коли особа дізналась або повинна була дізнатися про порушення свого права або законного інтересу, що обумовлено метою досягнення юридичної визначеності у публічно-правових відносинах та дисциплінуванням учасників адміністративного судочинства щодо своєчасної реалізації їх права на захист.

10. Початок шестимісячного строку визначено альтернативно - це день, коли особа дізналася, або повинна була дізнатись про порушення. Зазвичай ці два моменти збігаються, але це не обов`язково. Тому, при визначенні початку цього строку суд з`ясовує момент, коли особа фактично дізналася або мала реальну можливість дізнатися про наявність відповідного порушення (рішення, дії, бездіяльність), а не коли вона з`ясувала для себе, що певні рішення, дії чи бездіяльність стосовно неї є порушенням.

11.  Аналогічна правова позиція зазначена у постанові Верховного суду від 05.08.2018 по справі №810/384/17.

12. Отже, законодавством передбачено, що у разі, якщо особа мала реальну можливість дізнатись про порушення свого права, перебіг строку обчислюється саме з моменту, коли особа повинна була дізнатись про відповідне порушення її прав.

13. Підставою для звернення до суду з даним позовом слугувало протиправне, на думку апелянта, рішення Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Хмельницької області від 03.032020 №14 щодо притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності.

14. Разом з тим, суд першої інстанції встановив, що апелянт скористався правом на оскарження спірного рішення та звернувся до Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури. 

15. За результатом звернення Вища кваліфікаційно-дисциплінарна комісія адвокатури прийняла рішення від 23.07.2020 №017/2020, яким його скарга апелянта залишена без задоволення.

16. Як зазначає апелянт, зазначене рішення він отримав 03.08.2020.

17. Відповідно до частини 4 статті 122 КАС України якщо законом передбачена можливість досудового порядку вирішення спору і позивач скористався цим порядком, або законом визначена обов`язковість досудового порядку вирішення спору, то для звернення до адміністративного суду встановлюється тримісячний строк, який обчислюється з дня вручення позивачу рішення за результатами розгляду його скарги на рішення, дії або бездіяльність суб`єкта владних повноважень.

18. Оскільки апелянт скористався правом досудового порядку вирішення спору, враховуючи дату отримання апелянтом рішення Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури від 23.07.2020 №017/2020 за результатом розгляду скарги (03.08.2020) та дату звернення апелянта до суду з даним адміністративним позовом, а саме 13.07.2021, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що позов поданий до адміністративного суду з порушенням тримісячного строку звернення, визначений частиною 4 статті 122 КАС України.

19. Тобто, строк звернення до суду закінчився 03.11.2020 року - протягом трьох місяців з дня отримання апелянтом рішення Вищої КДК адвокатури від 23.07.2020 №017/2020 за результатом розгляду скарги на рішення Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Хмельницької області від 03.03.2020 №14.

20. Апелянт зазначив як поважність причин строку звернення до адміністративного суду позивач вказує, що з 16.01.2021 по 10.06.2021 перебував періодично на стаціонарному та амбулаторному лікуванні, що підверджується виписками з медичної карти апелянта.

21. Суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що вказані довідки довідки не є достатніми та допустимими доказами в розумінні статті 74 та статті 76 КАС України в обґрунтування поважності строків пропуску звернення до суду.

22. Колегія суддів звертає увагу на те, що відповідно до офіційного визначення амбулаторне лікування - організація медичної допомоги в медичному закладі хворим, що приходять у медичний заклад.

23. Амбулаторне лікування - лікування, проведене на дому або при відвідуванні самими хворими лікувального закладу (на відміну від стаціонарного лікування, здійснюваного з поміщенням пацієнта в лікарню).

24. При цьому, апелянтом до суду не надано жодних інших доказів в підтвердження неможливості своєчасного подання адміністративного позову.

25. Аналізуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що факт перебування апелянта на амбулаторному лікуванні не свідчить про відсутність можливості у нього звернутися до суду за захистом своїх прав, свобод та інтересів, а доказів перебування на постійному стаціонарному лікуванні апелянт не надав.

26. Отже, аналізуючи встановлені обставини, вважаю за необхідне зазначити, що поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтверджені належними доказами.

27. Враховуючи вищевказане та те, що дотримання процесуальних строків є обов`язком сторін, колегія суддів не вбачає обґрунтованих підстав для визнання причин пропуску строку звернення ОСОБА_1 до суду поважними. 

ІІІ. ВИСНОВКИ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ.

28. Згідно зі ст.90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

29. Відповідно до частин першої, другої, третьої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

30. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

31. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

32 . Зазначеним вимогам закону судове рішення відповідає.

33. Переглянувши судове рішення в межах апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального та процесуального права, Апеляційний Суд дійшов висновку, що при ухваленні оскаржуваного судового рішення, суд першої інстанції не допустив неправильного              застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, які б були б              підставою для скасування судового рішення, а тому апеляційну скаргу   ОСОБА_1 слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
                                                              П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а  ухвалу Хмельницького окружного адміністративного суду від 06 серпня 2021 року - без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.
          
Головуючий	 	 	Мацький Є.М.	
 	 	 	 	
Судді	 	   	Сушко О.О.    Залімський І. Г.