ф
УХВАЛА

02 листопада 2021 року 
м. Київ
справа № 640/1590/20
адміністративне провадження № К/9901/33608/21  
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача Шевцової Н.В.,
суддів: Жука А.В.,  Мельник-Томенко Ж.М., 
перевірив касаційну скаргу Кабінету Міністрів України на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 23 грудня 2020 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 20 травня 2021 року у справі №640/1590/20 за позовом ОСОБА_1 до Кабінету Міністрів України про визнання дій протиправними та скасування рішення,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Кабінету Міністрів України, в якому просив:
- визнати підпункт 2 пункту 2 Змін, що вносяться до постанов Кабінету Міністрів України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України "Про деякі питання здійснення виплат працівникам бюджетних установ" від 3 листопада 2019 року №918 протиправним та нечинним".
23 грудня 2020 року рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 20 травня 2021 року, адміністративний позов задоволено.
Визнано протиправним та нечинним підпункт 2 пункту 2 Змін, що вносяться до постанов Кабінету Міністрів України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України "Про деякі питання здійснення виплат працівникам бюджетних установ " від 30 листопада 2019 року №918.
На вказані рішення суду першої інстанції та постанову суду апеляційної інстанції Кабінетом Міністрів України подано касаційну скаргу, яку зареєстровано у Верховному Суді 08 вересня 2021 року.
28 вересня 2021 року ухвалою Верховного Суду вказана касаційна скарга залишена без руху та надано строк для усунення виявлених недоліків касаційної скарги шляхом надання до суду касаційної інстанції обґрунтованого клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження та відповідних доказів на обґрунтування вказаного клопотання.
13 жовтня 2021 року на виконання вимог зазначеної ухвали Верховного Суду надійшло клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження разом з додатками.
В обґрунтування клопотання про поновлення строку Кабінет Міністрів України зазначає, що касаційна скарга подана повторно після її повернення, що не позбавляє права звернення з касаційною скаргою до Верховного Суду. Враховуючи викладене, відповідач вважає поважними причини пропуску строку на касаційне оскарження та поновити такий строк.
Суд зазначає, що ухвалою Верховного Суду від 28 вересня 2021 року зазначені відповідачем причини пропуску строку на касаційне оскарження були визнані неповажними. Отже, фактично зазначені скаржником підстави для поновлення строку є аналогічними тим, які Суд вже оцінив і визнав неповажними ухвалою про залишення касаційної скарги без руху.
Невиконання відповідачем вимог процесуального закону щодо належного оформлення касаційної скарги, та як наслідок, повернення заявнику касаційної скарги не належать до об`єктивних обставин особливого і непереборного характеру, які можуть зумовити перегляд остаточного і обов`язкового судового рішення після закінчення строку його касаційного оскарження, а відтак не свідчить про наявність поважних підстав для поновлення цього строку.
Слід зазначити, що право на касаційний перегляд судових рішень кореспондується з обов`язком дотримуватися процесуального законодавства щодо порядку, строків і умов реалізації цього права. Такі процесуальні обов`язки для всіх учасників судового процесу є однаковими, що забезпечує принцип рівності сторін.
Суд наголошує, що подача касаційної скарги через 4 місяці після ухвалення оскаржуваної постанови судом апеляційної інстанції не може бути визнано Судом як своєчасне та належне виконання скаржником його процесуальних обов`язків.
Аналіз положень статей 5, 13, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України свідчить про те, що учасники справи, у разі, якщо не погоджуються із ухваленими судовими рішеннями після їх перегляду в апеляційному порядку, можуть скористатися правом їх оскарження у касаційному порядку, яке повинно бути реалізовано у встановлений вказаним кодексом строк.
Відповідно до пункту 6 частини п`ятої статті 44 Кодексу адміністративного судочинства України учасники справи зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки.
Учасники справи, мають право оскаржити судові рішення у встановлений Кодексом строк та у передбаченому процесуальним законом порядку. Кодекс адміністративного судочинства України передбачає можливість поновлення пропущеного строку лише у разі його пропуску з поважних причин.
Встановлення процесуальних строків процесуальним законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених Кодексом адміністративного судочинства процесуальних обов`язків.
Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.
Враховуючи обставини справи, зазначену скаржником причину пропуску строку на касаційне оскарження не можна вважати поважною, тобто такою, що не залежала від волевиявлення особи, що оскаржує судове рішення, і пов`язана з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, що підтверджені належними доказами.
Інші підстави для поновлення строку відповідачем не зазначені.
Пунктом 4 частини першої статті 333 КАС України обумовлено, що суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на касаційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження, визнані судом неповажними.
Враховуючи, що Кабінетом Міністрів України не доведено поважності причин пропуску строку на касаційне оскарження, зазначена причина пропуску строку не може бути визнана поважною, тому у відкритті касаційного провадження за цією скаргою необхідно відмовити.
На підставі викладеного, керуючись пунктом 4 частини першої статті 333 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд 
УХВАЛИВ:
Визнати неповажними підстави пропуску Кабінетом Міністрів України строку на касаційне оскарження рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 23 грудня 2020 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 20 травня 2021 року у справі №640/1590/20
Відмовити Кабінету Міністрів України в задоволенні клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 23 грудня 2020 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 20 травня 2021 року у справі №640/1590/20.
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Кабінету Міністрів України на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 23 грудня 2020 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 20 травня 2021 року у справі №640/1590/20 за позовом ОСОБА_1 до Кабінету Міністрів України про визнання дій протиправними та скасування рішення.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач                                                                      Н.В. Шевцова
Судді                                                                                          А.В. Жук
                                                                                          Ж.М. Мельник-Томенко