ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
Єдиний унікальний номер справи: 653/1904/21 Головуючий в І інстанції: Ковальчук Н.В.
Провадження№33/819/430/21 Доповідач: Радченко С.В.
Категорія: ст.122-4 КУпАП

ПОСТАНОВА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 листопада 2021 року суддя судової палати з розгляду цивільних справ Херсонського апеляційного суду Радченко С.В., за участі особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності –  ОСОБА_1 , та його захисника адвоката Дубового Ігоря Анатолійовича, розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Херсоні апеляційну скаргу  ОСОБА_1 на постанову Генічеського районного суду Херсонської області від 13 вересня 2021 року, якою  ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП, 

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Генічеського районного суду Херсонської області від 13 вересня 2021 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122-4 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 3400 грн. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 454 грн.
Згідно з постановою суду  18 червня 2021 року о 10 год. 40 хв. на а/д Генічеськ – Нова Каховка – Херсон, 194 км, водій автомобіля ВАЗ 2101, з державним номерним знаком НОМЕР_1 , ОСОБА_1 став учасником ДТП, після чого місце пригоди залишив. Таким чином, ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.10А Правил дорожнього руху, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 122-4 КУпАП.
Мотивуючи свою постанову, суд зазначив про те, що вина водія  ОСОБА_1  в порушені п. 2.10А ПДР України, знайшла своє підтвердження в судовому засіданні, та підтверджується зібраними по справі доказами, а саме протоколом про адміністративне правопорушення, схемою місця події, а також поясненнями учасників ДТП.
Не погоджуючись з вказаною постановою судді місцевого суду,  ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову судді місцевого суду, як необґрунтовану та незаконну, скасувати, а провадження у справі закрити. В обґрунтування апеляційної скарги апелянт зазначає, що під час ухвалення постанови суд формально та однобічно дійшов висновків щодо його вини, не дав належної і об`єктивної оцінки фактичним обставинам справи.
Одночасно з апеляційною скаргою подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови. Як на поважну причину пропуску строку на апеляційне оскарження ОСОБА_1 посилається на те, що повний текст постанови отримав 21 вересня 2021 року.
Розглянувши клопотання про поновлення строку, з метою забезпечення вільного доступу до правосуддя, реалізації положень Європейської Конвенції з прав людини та основоположних свобод, суд вважає за необхідне поновити апелянту строк на апеляційне оскарження, як такий, що пропущений з поважних причин.
Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши доводи апеляційної скарги, приходжу до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
У відповідності до вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Таким чином, при розгляді справи про адміністративне правопорушення необхідно належно з`ясувати: чи було вчинене таке правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Вищевказані вимоги закону суддею місцевого суду дотримано у повному обсязі і висновок суду про доведеність вини  ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП, за обставин, наведених у постанові, підтверджується зібраними по справі доказами. Висновки, які викладені в постанові суду, відповідають матеріалам справи і фактичним обставинам події. При винесені постанови суддею було вжито заходів до всебічності, повного та об`єктивного дослідження матеріалів справи.
Як вбачається з постанови, суд дійшов висновку про те, що в діях  ОСОБА_1 наявне порушення п. 2.10А ПДР України, що підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення. 
Статтею 122-4 КУпАП передбачено відповідальність за залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.
Пунктом 2.10А Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306 (далі – Правила), визначено, що у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди.
Згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 23 червня 2021 року серії БД № 361699 ОСОБА_1 18 червня 2021 року став учасником ДТП, після чого покинув місце пригоди.
        Вказаний протокол складено за встановленою формою з урахуванням всіх вимог, передбачених ст. 256 КУпАП, а також Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 № 1395. 
До наведеного протоколу додано схему місця ДТП від 18 червня 2021 року, яка підписана обома учасниками ДТП ОСОБА_2 та ОСОБА_1 без застережень.
Зазначені в протоколі обставини підтверджуються копією рапорту про опрацювання інформації, зареєстрованої в ЖЄО 20 червня 2021 року за № 3764, в якому зазначено, що до поліції надійшло повідомлення від медсестри приймального покою Генічеської ЦРЛ про те, що до них звернувся з тілесними ушкодженнями ОСОБА_1 , які він отримав внаслідок ДТП, яке мало місце 18 червня 2021 року; копією протоколу прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 20 червня 2021 року, в якому ОСОБА_1 зазначив, що 18 червня 2021 року між ним та невідомою йому особою трапилось ДТП, після якого він перерахував кошти іншій особі на ремонт автомобіля в сумі 12 тис. грн, однак він вважає, що винуватцем ДТП є інший водій, а не він. Крім того, у вказаному протоколі зазначено, що ОСОБА_1 звернувся до поліції з метою інформування стосовно грошових коштів та втрати паспорта громадянина РФ та посвідчення водія; письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 20 червня 2021 року, в яких він підтвердив обставини, що ДТП 18 червня 2021 року мала місце та те, що обидва учасники ДТП місце пригоди залишили; письмовими поясненнями ОСОБА_2 , який є іншим учасником ДТП, та який також підтвердив, що ДТП 18 червня 2021 року мала місце та те, що обидва учасники ДТП місце пригоди залишили; письмовими поясненнями від 20 червня 2021 року ОСОБА_3 , яка є медсестрою КНП Генічеська ЦРЛ, в яких вона зазначила, що 20 червня 2021 року об 11 год. 30 хв. до лікарні звернувся гр. ОСОБА_1 , який пояснив, що потрапив в ДТП та потребує медичної допомоги. Після надання медичної допомоги, останній від госпіталізації відмовився; письмовими поясненнями від 22 червня 2021 року ОСОБА_4 , яка була пасажиром автомобіля, яким керував ОСОБА_2 , та за змістом яких вона також підтверджує факт ДТП та те, що обидва водії залишили місце ДТП.
З огляду на викладене, враховуючи достатність матеріалів, які надають можливість з усією повнотою встановити  дійсні обставини, які мали місце 18.06.2021 року, суддя місцевого суду надав їм об`єктивну оцінку та прийшов до правильного висновку про наявність в діях   ОСОБА_1 порушень п.2.10А Правил дорожнього рухуУкраїни.
Доводи апеляційної скарги відносно того, що після ДТП ОСОБА_1 перебував у безпорадному стані чим скористався інший учасник ДТП – ОСОБА_2 , який переконав його в тому, що саме він винен в ДТП, а також про добровільне відшкодування збитків без повідомлення поліції, до уваги не приймаються, як такі, що не підтверджені належними доказами, та не спростовують факту залишення водіями місця ДТП.
Інші доводи апеляційної скарги зводяться до власного трактування події, які грунтуються виключно на припущеннях та висновків суду першої інстанції про наявність в діях ОСОБА_1 ознак адміністративного правопорушення не спростовують.
З огляду на викладене, на підставі фактично досліджених по справі обставин та доказів зі змістом обставин, що ставляться особі у вину згідно з протоколом про адміністративне правопорушення та з диспозицією ст.122-4 КУпАП, іншими нормами чинного законодавства, апеляційний суд приходить до висновку, що дії ОСОБА_1 після скоєння ДТП вважаються доведеними, і містять ознаки саме такого правопорушення.
Додаткових об`єктивних доводів, які б спростовували цей висновок, до апеляційного суду не надано, а тому висновок судді у постанові про те, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 122-4 КУпАП, є правильним.
Враховуючи наведене, приходжу до висновку про те, що при розгляді даної справи суддя місцевого суду повною мірою дотримався вимог ст. ст. 245, 251, 252, 278, 280, 283 КУпАП, правильно встановив всі фактичні обставини справи та дійшов обґрунтованого висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП.
Апеляційним переглядом справи про адміністративне правопорушення не встановлено порушення судом першої інстанції норм чинного законодавства, які б слугували підставою для скасування постанови. Висновки суду відповідають фактичним обставинам справи, та не спростовуються доводами апеляційної скарги.
За таких обставин, підстав для скасування постанови судді місцевого суду відносно ОСОБА_1 немає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання  ОСОБА_1 про поновлення строку задовольнити.
Поновити  ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Генічеського районного суду Херсонської області від 13 вересня 2021 року.
Постанову Генічеського районного суду Херсонської області від 13 вересня 2021 року, якою  ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП, - залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.  
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя         С.В.Радченко