УХВАЛА

09 грудня 2021 року     
Київ
справа № 1440/2478/18
адміністративне провадження № К/9901/38784/21

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Гімона М.М.,
суддів: Усенко Є.А.,  Яковенка М.М., 
перевіривши касаційну скаргу Головного управління ДПС у Миколаївській області, утвореного як відокремлений підрозділ Державної податкової служби України, на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 10.12.2020 та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 17.03.2021 у справі № 1440/2478/18 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Нікон-Буд» до Головного управління ДПС у Миколаївській області про визнання протиправними та скасування рішень,
ВСТАНОВИВ:
26.10.2021 до суду надійшла касаційна скарга Головного управління ДПС у Миколаївській області (далі - ГУ ДПС, скаржник), направлена до суду поштою 23.10.2021. 
Одночасно ГУ ДПС було заявлено клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження, яке вмотивоване тим, що вперше касаційну скаргу було подано в межах встановленого законодавством строку, проте, Верховний Суд ухвалою від 21.04.2021 її повернув на підставі пункту 4 частини п`ятої статті 332 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) як таку, що не містила підстав для касаційного оскарження судових рішень. ГУ ДПС зазначало, що ним вчинялися дії щодо своєчасної сплати судового збору, проте можливість сплатити судовий збір з`явилася лише з моменту отримання відкритих бюджетних асигнувань, про що додається платіжне доручення. Оскільки повернення касаційної скарги не позбавляє права на повторне звернення, ГУ ДПС просить поновити пропущений строк і надати можливість захистити інтереси держави. 
Верховний Суд ухвалою від 09.11.2021 зазначену касаційну скаргу залишив без руху та запропонував скаржнику у десятиденний строк з дня вручення копії цієї ухвали подати заяву про поновлення строку на касаційне оскарження із зазначенням поважних причин його пропуску. Також, у зв`язку із невідповідністю касаційної скарги вимогам пункту 4 частини другої статті 330 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), запропонував надати суду уточнену касаційну скаргу, зміст якої, зокрема щодо підстав касаційного оскарження, повинно бути викладено з урахуванням вимог передбачених статтею 328 КАС України.
На виконання вимог цієї ухвали суду від ГУ ДПС 26.11.2021 надійшли: уточнена касаційна скарга; клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження. 
Клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження вмотивоване тим, що копію судового рішення було отримано 19.03.2021, вперше касаційну скаргу було подано в межах встановленого законодавством строку, проте, Верховний Суд ухвалою від 21.04.2021 її повернув на підставі пункту 4 частини п`ятої статті 332 КАС України. Вдруге подану касаційну скаргу, Верховний Суд ухвалою від 01.07.2021 повернув, оскільки у встановлений строк ГУ ДПС не усунуло недоліків касаційної скарги (надати документ про сплату судового збору), про які зазначив суд в ухвалі від 09.06.2021 про залишення касаційної скарги без руху. В подальшому касаційні скарги поверталися Верховним Судом з підстав відсутності належного викладення підстав для касаційного оскарження, навіть за умови сплати судового збору. Зазначає, що ця справа має виняткове значення для відповідача, з огляду на предмет спору. Вважає, що повернення касаційних скарг відбувалося безпідставно, а тому просить визнати поважними причини пропуску строку і поновити його. Також, звертає увагу на конституційне закріплення права на касаційне оскарження судового рішення.  
Суд повторно звертає увагу скаржника, що за змістом процесуального закону поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що оскаржує судове рішення та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, що підтверджені належними доказами.
При цьому, в ухвалі від 09.11.2021 Верховний Суд зазначив, що скаржник має право на повторне звернення з касаційною скаргою, якщо будуть усунуті недоліки касаційної скарги, які стали підставою для повернення вперше поданої касаційної скарги і таке звернення відбувається без зайвих зволікань. Також скаржник повинен довести, що повернення вперше поданої касаційної скарги відбулося з причин, які не залежали від особи, яка оскаржує судові рішення.
Однак, скаржник не навів об`єктивних перешкод для приведення касаційної скарги у відповідність з вимогами КАС України у більш стислі строки, враховуючи, що Верховний Суд неодноразово надав вичерпні роз`яснення щодо вимог до форми і змісту касаційної скарги, яким така має відповідати в частині викладення підстав для касаційного оскарження судових рішень. Фактично, у клопотанні про поновлення строку скаржник зазначає про свою незгоду із ухвалами Верховного Суду про відсутність підстав для касаційного оскарження судових рішень. Однак, доводи про безпідставне повернення касаційних скарг не знаходять своє підтвердження, а неналежне оформлення вп`яте поданої касаційної скарги в частині викладення підстав для касаційного оскарження судових рішень також було підставою для залишення цієї касаційної скарги без руху. Суд зазначив, що зміст вп`яте поданої касаційної скарги є ідентичним до змісту касаційної скаргу, яку вже було визнано неналежно оформленою.
Невиконання відповідачем вимог процесуального закону щодо належного оформлення касаційної скарги, та як наслідок, повернення заявнику касаційної скарги не належать до об`єктивних обставин особливого і непереборного характеру, які можуть зумовити перегляд остаточного і обов`язкового судового рішення після закінчення строку його касаційного оскарження, а відтак не свідчать про наявність поважних підстав для поновлення цього строку.
Посилання на те, що справа має виняткове значення для відповідача є незмістовними, оскільки наявність для суб`єкта владних повноважень виняткового значення цієї справи  не звільняє особу, яка подає касаційну скаргу, від дотримання нею строку подання касаційної скарги, встановленого статтею 329 КАС України, а також від виконання нею вимог пункту 4 частини другої статті 330 КАС України, відповідно, такі посилання не є достатньою підставою і для поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень.
Ураховуючи обставини справи, зазначену скаржником причину пропуску строку на касаційне оскарження не можна вважати поважною, оскільки її не можна вважати такою, що не залежала від волевиявлення особи, що оскаржує судове рішення, і пов`язана з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, що підтверджені належними доказами.
Сама по собі сплата судового збору суб`єктом владних повноважень при повторному зверненні до касаційного суду не може бути безумовною підставою для поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень при не усуненні інших недоліків касаційної скарги, які стали підставами для її повернення.
Відповідно до приписів статті 44 КАС України відповідач, який діє як суб`єкт владних повноважень, однак має однаковий обсяг процесуальних прав та обов`язків поряд з іншими учасниками справи, маючи намір добросовісної реалізації належного йому права на касаційне оскарження судового рішення, повинен забезпечити неухильне виконання вимог процесуального закону, зокрема, стосовно строку подання касаційної скарги, її форми та змісту, для чого, як особа, зацікавлена в її поданні, повинен вчиняти всі можливі та залежні від нього дії, використовувати всі наявні засоби та можливості, передбачені законодавством.
За змістом пункту 4 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на касаційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження, визнані судом неповажними.
Таким чином, колегія суддів вважає, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити, оскільки наведені скаржником підстави для поновлення такого строку є неповажними.
На підставі наведеного, керуючись частиною третьою статті 3, пунктом 4 частини першої статті 333 КАС України, 
УХВАЛИВ:
Відмовити в задоволенні клопотання Головного управління ДПС у Миколаївській області, утвореного як відокремлений підрозділ Державної податкової служби України, про поновлення строку на касаційне оскарження.
Відмовити у відкритті касаційного провадження за скаргою Головного управління ДПС у Миколаївській області, утвореного як відокремлений підрозділ Державної податкової служби України, на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 10.12.2020 та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 17.03.2021 у справі № 1440/2478/18 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Нікон-Буд» до Головного управління ДПС у Миколаївській області про визнання протиправними та скасування рішень.
Копію ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами направити особі, яка подала касаційну скаргу.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.
Судді	М.М. Гімон Є.А. Усенко   М.М. Яковенко