Справа № 456/3770/19                                Головуючий у 1 інстанції: Шрамко Р.Т. 
Провадження № 22-ц/811/1170/21                        Доповідач в 2-й інстанції: Крайник Н. П. 
Категорія: 29

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
04 листопада 2021 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ в складі: 
                головуючої: Н. П. Крайник 
суддів: О.М. Ванівського, О.Я. Мельничук 
                при секретарі: К.О. Ждан
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 – ОСОБА_2 на заочне рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 25 лютого 2020 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про повернення боргу, -

                                               в с т а н о в и в: 

       25.09.2019 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , в якому просив стягнути з відповідача на свою користь загальну суму боргу в розмірі 84555,80 грн., яка складається з: основного боргу - 2860,00 євро, що еквівалентно за курсом НБУ станом на 16.09.2019 становить 2741.8972 за сто євро, 3 % річних - 496,00 грн., пені - 5641,80 грн. та витрати по сплаті судового збору. 
       В обгрунтування позовних вимог покликався на те, що 11.12.2018р. приватним нотаріусом Палінською О.І. посвідчено довіреність, якою позивач уповноважив відповідача купити на ім`я позивача транспортні засоби будь-якої марки як на території України, так і за її межами. Також, відповідача уповноважено транспортувати придбані транспортні засоби за місцем оформлення митних документів та вчиняти інші юридично-значимі дії, пов`язані з виконанням довіреності. У грудні 2018 року в порт м. Бремерхафен, що в Німечинні на фірму CRB-Express GmbH прибули два автомобілі: Tesla Model 3, 2018 р.в., VIN НОМЕР_1 та Chevrolet Bolt, 2017, VIN НОМЕР_2 , які відповідач зобов`язувався перевезти на територію України та провести їх митне оформлення.
       21.01.2019р. позивачем передано відповідачу кошти у розмірі 1500 євро на розмитнення вищевказаних автомобілів, що підтверджуються розпискою. В лютому 2019 року позивачу стало відомо, що дані автомобілі з вини відповідача затримані та арештовані на митному складі фірми CRB-Express GmbH в Німеччині. Після цього, 05.03.2019 відповідачем надано розписку із зобов`язанням взяти на себе всі витрати, пов`язані з оплатою штрафу за арештовані автомобілі. Відповідачем не вчинено жодної дії щодо розмитнення, перевезення вищевказаних автомобілів, не знято їх з арешту та кошти не повернуто. Позивач змушений був за власні кошти уповноважити інших осіб ОСОБА_4 та ОСОБА_5 провести митне оформлення транспортних засобів, зняти з арешту та перевезти їх на територію України. Відтак, ним додатково було понесено такі витрати: рахунок С-05196974 за зберігання автомобіля марки Tesla Model 3, 2018 р.в., VIN НОМЕР_1 - 425,00 євро, рахунок НОМЕР_3 за зберігання автомобіля марки Chevrolet Bolt 2017, 2018 р.в., VIN НОМЕР_2 - 435,00 євро та квитанцією від 23.05.2019 на суму 500,00 євро. Відповідно несплачена сума боргу складає 2860,00 євро, 3 % річних - 496,00 грн., пеня - 5641,80 грн., що становить 84555,80 грн.
         Оскаржуваним рішенням позов задоволено частково.
       Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 основний борг 425,00 (чотириста двадцять п?ять) євро - витрати за зберігання автомобіля Tesla, 435,00 (чотириста тридцять п?ять) євро -витрати за зберігання автомобіля Chevrolet Bolt, 500,00 євро - платежі за автомобіль Tesla, а всього на загальну суму 2860,00 (дві тисячі вісімсот шістдесят) євро, що за курсом НБУ станом на 25.02.2020р. становить 36054 (тридцять шість тисяч п?ятдесят чотири) грн. 00 коп., а також 708,00 грн. (сімсот вісім гривень) 3% річних, 7339,21 грн. (сім тисяч триста тридцять дев`ять гривень 21 копійок) пені, а всього разом 44101 (сорок чотири тисячі сто одна) грн. 21 коп.. 
       Стягнуто з ОСОБА_1 в користь ОСОБА_3 судові витрати в сумі 845 (вісімсот сорок п?ять) грн. 55 коп.
       У задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про повернення боргу в сумі 1500 (одна тисяча п?ятсот) євро відмовлено.
       Рішення суду оскаржив представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 .
       Вважає оскаржуване рішення суду незаконним, необґрунтованим, таким, що ухвалене з порушенням норм матеріального і процесуального права та з невідповідністю висновків суду обставинам справи.
       Зазначає, що суд першої інстанції, постановляючи оскаржуване рішення, надав неправильну оцінку правовідносинам, що виникли між учасниками справи, оскільки ОСОБА_1 надавав ОСОБА_3 послуги по перевезенню автомобілів, серед яких були Шевроле Болт та Тесла-3, а грошові кошти в розмірі 1500 євро були витрачені ним за портові послуги, а не отримані відповідачем в якості позики. Що стосується автомобіля марки Тесла-3, то він був арештований з незалежних від ОСОБА_1 підстав, а саме у зв`язку з наявним у ньому устаткуванням, що підтверджується випискою з ОСОБА_6 , де зазначено причину затримки автомобіля Тесла-3 - наявні деталі автомобіля, розмитнення яких не відбулося. ОСОБА_7 , особа, що виконувала послуги по придбанню автомобіля та доставки його в Німеччину, звідки ОСОБА_1 повинен був доставити його ОСОБА_3 , надав розписку Головній митниці Бремена з текстом, в якому він пояснював причину наявності сторонніх деталей автомобіля, які додатково не були розмитнені. Тобто, як вбачається з даних матеріалів, вина ОСОБА_1 у затримці автомобіля Тесла-3 відсутня, що й підтверджується відповідними доказами, а причина затримки автомобіля виникла не з його вини, що і є підставою для відмови в задоволенні позовних вимог. Крім того, суд першої інтонації не врахував, що довіреність ОСОБА_1 була надана 11.12.2018р, а вже 18.12.2018р ОСОБА_3 була надана аналогічна довіреність на іншу особу - ОСОБА_8 , який і здійснив перевезення автомобілів. Встановлюючи дані обставини суд, першої інстанції не звернув уваги на те, що позивач, дізнавшись в лютому 2019р. про вину ОСОБА_1 у арешті транспортних засобів, уповноважив ще в грудні 2018р. іншу особу доставити автомобілі та сплатити штраф за арешт. У справі №1512/2-234/11 у постанові від 20.02.2019 р. Верховний Суд зазначив що відповідно до статті 12 ЦПК України суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або не вчинення процесуальної дії, сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом. Отже, суд зобов`язаний забезпечити (організувати) дійсно змагальний процес, тобто створити особам, які беруть участь у справі, всі умови для реалізації ними своїх процесуальних прав і виконання покладених на них процесуальних обов`язків. Враховуючи те, що відповідач заперечує факт підписання ним договору поруки,суди повинні були роз`яснити останньому його право заявити клопотання про призначення почеркознавчої експертизи для вирішення питання відповідності його підпису у договорі поруки, і тільки після отримання відповідного висновку експерта або відмови в проведенні почеркознавчої експертизи вирішувати питання про доведеність чи недоведенність вимог позову.
       Просить рішення суду скасувати та постановити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.
       У засіданні суду апеляційної інстанції представник апелянта – ОСОБА_2 скару підтримав з підстав, наведених у ній, просив скаргу задоволити.
       Інші учасники справи в судове засідання не з`явилися, хоча належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи, тому суд вважає за можливе проводити розгляд справи у їх відсутності.
       Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника апелянта, перевіривши матеріали справи в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з наступних мотивів.        
       Судом встановлено, що 11.12.2018р. приватним нотаріусом Стрийського районного нотаріального округу Львівської області Палінською О.В. посвідчено довіреність, якою позивач ОСОБА_3 уповноважив відповідача ОСОБА_1 купити на його ім`я транспортний засіб будь-якої марки, як на території України, так і за її межами. Також, він уповноважив відповідача транспортувати придбаний транспортний засіб за місцем оформлення митних документів та реєстрації в органах ДАІ, подавати від його імені документи та заяви, декларації на ввезення ТЗ індивідуального користування, одержувати необхідні довідки та документи, а також вчиняти інші юридично-значимі дії, пов`язані з виконанням довіреності.
       Відповідно до розписок від 21.01.2019р. та 05.03.2019р., написаних ОСОБА_1 , він отримав від ОСОБА_3 1500 євро на придбання потових автомобілів в Німеччині, окрім цього зобов`язувався привезти два автомобілі марки Тесла-3 і Шевроле-Болт, які знаходяться на фірмі «CRB» в Бременхафен (Німеччина), які з його вини були затримані на штатному складі та арештовані: Chevrolet Bolt, VIN-1G1FX6S00H4162603, Tesla Model 3, VIN НОМЕР_1 . Всі витрати, які пов`язані з оплатою штрафу за арештовані авто зобов`язувався взяти на себе та повернути їх в АДРЕСА_1 .
       Із копії рахунку з перекладом С-05196974 від 23.05.2019, виданої CRB-Express GmbH вбачається, що за зберігання автомобіля марки Tesla Model 3, VIN НОМЕР_1 до сплати належить 425,00 євро.
       Із копії рахунку з перекладом С-04194632 від 11.04.2019, виданої CRB-Express GmbH вбачається, що за зберігання автомобіля марки Chevrolet Bolt, VIN НОМЕР_2 до сплати належить сума 435,00 євро.
       Відповідно до квитанції від 23.05.2019р., виданої CRB-Express GmbH, платником ОСОБА_9 здійснено плату - депозит за автомобіль марки Tesla на суму 500,00 євро.
       Задовольняючи частково позовні вимоги ОСОБА_3 та стягуюючи з ОСОБА_1 в його користь 425,00 (чотириста двадцять п?ять) євро, що становлять витрати на зберігання автомобіля Tesla; 435,00 (чотириста тридцять п?ять) євро - витрати за зберігання автомобіля Chevrolet Bolt; 500,00 євро - платежі за автомобіль Tesla, а всього на загальну суму 2860,00 (дві тисячі вісімсот шістдесят) євро, що за курсом НБУ станом на 25.02.2020р. становить 36054 (тридцять шість тисяч п?ятдесят чотири) грн. 00 коп., а також 708,00 грн. (сімсот вісім гривень) 3% річних, 7339,21 грн. (сім тисяч триста тридцять дев`ять гривень 21 копійок) пені, а всього разом 44101 (сорок чотири тисячі сто одна) грн. 21 коп., районний суд виходив з того, що між сторонами виникли зобов`язаня за договором позики.
       Однак, з таким висновком суду першої інстанції колегія суддів не може погодитися з наступних мотивів. 
       Відповідно до положень ст.1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
       У відповідності до ч. 2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.
       Наявність у позивача боргової розписки свідчить про те, що позивачу належить право вимоги за нею і зобов`язання відповідача залишається невиконаним.
       Відповідно до правової позиції, висловленої Верховним Судом України у постанові від 11 листопада 2015 року у справі № 6-1967цс15 за своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видає боржник кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання від кредитора певної грошової суми або речей.
       Відповідно до частини першої статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у встановлений договором строк.
       У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі № 464/3790/16-ц (провадження № 14-465цс18) зазначено, що «за своїми правовими ознаками договір позики є реальним, одностороннім (оскільки, укладаючи договір, лише одна сторона - позичальник зобов`язується до здійснення дії (до повернення позики), а інша сторона - позикодавець стає кредитором, набуваючи тільки право вимоги), оплатним або безоплатним правочином, на підтвердження якого може бути надана розписка позичальника, яка є доказом не лише укладення договору, але й посвідчує факт передання грошової суми позичальнику. За своєю суттю розписка про отримання у борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми або речей на певний строк. Досліджуючи договори позики чи боргові розписки, суди повинні виявляти справжню правову природу укладеного договору, незалежно від найменування документа і, зважаючи на встановлені результати, робити відповідні правові висновки. 
       Згідно зі статтею 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначеним змістом зобов`язання (неналежне виконання).
       Як вбачається з матеріалів справи, зміст наданих відповідачем розписок не підтверджує укладення між сторонами договору позики, оскільки не підтверджує факт отримання відповідачем у борг певної грошової суми від позивача, не містить строку повернення отриманої суми коштів.
       На зазначене суд першої інстанції уваги не звернув, що призвело до ухвалення судом незаконного рішення.
       З наведнених мотивів, підстав для стягнення з відповідача вказаної суми, як боргу за договором позики, колегія суддів не вбачає. 
       Керуючись ст. 367, ст. 368, п. 2 ч. 1 ст. 374, п.п. 1-4 ч. 1 ст. 376, ст. 381, ст. 382, ст. 383, ст. 384 ЦПК України, Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ, -

  п о с т а н о в и в:   

       Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 задоволити.
       Заочне рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 25 лютого 2020 року скасувати.
       Ухвалити нову постанову, якою у задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором позики відмовити.
       Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови. 
       Повний текст постанови складено 18 листопада 2021 року

Головуючий:         Н. П. Крайник 

Судді:                О. М. Ванівський 

                                                                               О. Я. Мельничук