П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

14 грудня 2021 р.	м. Одеса	Справа № 420/6276/21	

 	                     Суддя в суді І інстанції Аракелян М.М.                      Рішення суду І інстанції прийнято у м. Одеса	

Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:
судді-доповідача:                                                  Яковлєва О.В.,
суддів                                                                      Градовського Ю.М., Крусяна А.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Одеської окремої авіаційної ескадрильї Державної прикордонної служби України на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 22 червня 2021 року, у справі за позовом ОСОБА_1 до Одеської окремої авіаційної ескадрильї Державної прикордонної служби України про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И Л А :

Позивач звернувся до суду з позовом у якому заявлено вимоги Одеській окремій авіаційній ескадрильї Державної прикордонної служби України, а саме: визнання протиправними дії щодо відмови у донарахуванні та одноразової грошової допомоги у разі звільнення з військової служби з урахуванням щомісячної грошової винагороди; зобов`язання здійснити перерахунок та виплату одноразової грошової допомоги, передбаченої ч. 2 ст. 15 ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» в розмірі 50 % місячного грошового забезпечення за 25 календарних років з урахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди у розмірі 60% грошового забезпечення, яка передбачена постановою Кабінету Міністрів України від 22 вересня 2010 року № 889, з урахуванням раніше виплаченої суми одноразової грошової допомоги у разі звільнення з військової служби.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 22 червня 2021 року задоволено позовні вимоги.
Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням відповідачем подано апеляційну скаргу з якої вбачається про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а тому просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.
Вимоги апеляційної скарги обґрунтовано тим, що судом першої інстанції прийнято помилкове рішення про задоволення позовних вимог, так як під час здійснення нарахування спірної суми одноразової грошової допомоги з розміру місячного грошового забезпечення при звільненні позивача з військової служби, відповідачем правомірно, на виконання чинних нормативно-правових актів, не включено отримуваної позивачем суми щомісячної додаткової грошової винагороди до розміру його грошового забезпечення.
Крім того, на переконання апелянта, позивачем пропущено встановлені строки звернення до суду у даній справі, так як про порушення своїх прав у межах спірних правовідносин він мав дізнатись у день звільнення зі служби.
Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду, а також правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права та правової оцінки обставин у справі, колегія суддів приходить до висновку, що подана апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Судом першої інстанції, зокрема, встановлено, що наказом командира 24 окремої авіаційної ескадрильї Південного регіонального управління Державної прикордонної служби України від 25 квітня 2017 року № 95-ОС ОСОБА_1 виключено зі списків особового складу.
При цьому, згідно даних грошового атестату, грошова допомога при звільненні ОСОБА_1 розраховувалась без врахування щомісячної додаткової грошової допомоги (а.с.5).
Тому, 15 лютого 2021 року ОСОБА_1 звернувся до командира Військової частини НОМЕР_1 із заявою про донарахування та виплату одноразової грошової допомоги при звільненні з урахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди.
В свою чергу, листом від 02 березня 2021 року № 11/275 відмовлено у задоволенні вимоги щодо нарахування та виплати щомісячної додаткової грошової винагороди у бажаному розмірі.
Тому, вважаючи, що відповідач протиправно нарахував та виплатив одноразову грошову допомогу при звільнення в розмірі 50% місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби без урахування щомісячної додаткової грошової винагороди, позивач звернувся до суду з даним позовом.
За наслідком встановлення зазначених обставин у справі, судом першої інстанції зроблено висновок про задоволення позовних вимог, так як у межах спірних правовідносин позивачу протиправно нараховано та виплачено одноразову грошову допомогу при звільнення в розмірі 50% місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби без урахування щомісячної додаткової грошової винагороди, з чим погоджується колегія суддів, з огляду на наступне.

Так, Закон України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» відповідно до Конституції України визначає основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі.
Згідно ч. 2 ст. 9 ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.
При цьому, згідно ч. 2 ст. 15 ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, які звільняються зі служби за станом здоров`я, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 50 % місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби.
Постановою КМУ від 22 вересня 2010 року № 889 «Питання грошового забезпечення окремих категорій військовослужбовців Збройних Сил, Державної прикордонної служби, Національної гвардії, Служби зовнішньої розвідки та осіб начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту Державної служби з надзвичайних ситуацій» встановлено щомісячну додаткову грошову винагороду для окремих категорій військовослужбовців Збройних Сил, Державної прикордонної служби, Національної гвардії та осіб начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту Державної служби з надзвичайних ситуацій.
Згідно п. 1 постанови № 889, передбачено виплату винагороди: 1) військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), які займають посади у Військово-Морських Силах Збройних Сил та Морській охороні Державної прикордонної служби, посади у військових частинах, підрозділах, закладах, установах та організаціях Збройних Сил (за переліком згідно з додатком), посади наземних авіаційних спеціалістів, що забезпечують безпеку польотів літаків та вертольотів, у військових частинах і підрозділах Повітряних Сил та Сухопутних військ Збройних Сил, посади у військових частинах і підрозділах високомобільних десантних військ та спеціального призначення Збройних Сил, і військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби) льотного складу Збройних Сил, внутрішніх військ Міністерства внутрішніх справ та Державної прикордонної служби - у розмірі, що не перевищує місячне грошове забезпечення; 2) військовослужбовцям Збройних Сил (крім тих, що зазначені у підпункті 1 цього пункту, та військовослужбовців строкової військової служби): з 1 квітня 2013 року – у розмірі, що не перевищує 20 відсотків місячного грошового забезпечення; з 1 вересня 2013 року – у розмірі, що не перевищує 40 відсотків місячного грошового забезпечення; з 1 січня 2014 року – у розмірі, що не перевищує 60 відсотків місячного грошового забезпечення; з 1 квітня 2014 року – у розмірі, що не перевищує 80 відсотків місячного грошового забезпечення; з 1 липня 2014 року – у розмірі, що не перевищує місячне грошове забезпечення;
Крім того, наказом Адміністрації Державної прикордонної служби України від 20 травня 2008 року № 425 затверджено Інструкцію про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Державної прикордонної служби України. 
Згідно пп. 4.10.1 п. 4.10 Інструкції, військовослужбовцям, які звільняються зі служби за станом здоров`я, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби. У разі звільнення з військової служби за віком, у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів, закінченням строку контракту, у зв`язку з безпосереднім підпорядкуванням близькій особі, систематичним невиконанням умов контракту командуванням, а також у зв`язку з настанням особливого періоду та небажанням продовжувати військову службу військовослужбовцем-жінкою, яка має дитину (дітей) віком до 18 років, одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби виплачується за наявності вислуги 10 років і більше.
Згідно пп. 4.10.6 п. 4.10 Інструкції, військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової служби), які в разі звільнення з військової служби мають право на отримання одноразової грошової допомоги, до їх місячного грошового забезпечення, з якого нараховується ця одноразова грошова допомога, включаються для військовослужбовців, що звільняються з посад, на які вони були призначені, - оклад за штатною посадою, оклад за військовим званням, надбавка за вислугу років і додаткові види грошового забезпечення (щомісячні надбавки, доплати, премія).
При цьому, згідно ч. 1 ст. 122 КАС України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.
Згідно ч. 2 ст. 122 КАС України, для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Згідно ч. 5 ст. 122 КАС України, для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.
Згідно ч. 2 ст. 233 КЗпП України, у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.

Колегією суддів встановлено, що предметом спору у даній справі є перевірка правомірності дій Одеської окремої авіаційної ескадрильї Державної прикордонної служби України щодо невиплати позивачу в повному обсязі одноразової грошової допомоги в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби.
В даному випадку, позивач вважає, що при здійсненні нарахування спірної суми одноразової грошової допомоги з розміру місячного грошового забезпечення, відповідачем протиправно не включено отримувані позивачем суми щомісячної додаткової грошової винагороди до розміру грошового забезпечення. 
В свою чергу, перевіряючи законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції про задоволення позовних вимог, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

В даному випадку, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 листопада 2021 року, у справі № 825/997/17, зроблено висновок щодо аналогічних правовідносин про те, що структура грошового забезпечення військовослужбовців визначена законом, а тому не може бути звужена нормами підзаконних нормативно-правових актів.
Крім того, Великою Палатою Верховного Суду зроблено висновок про те, що до спірних правовідносин не підлягають застосуванню норми підзаконних нормативно-правових актів, в частині обмеження включення до грошового забезпечення, з якого нараховується одноразова грошова допомога при звільненні, щомісячної додаткової грошової винагороди, а тому остання входить до складу грошового забезпечення військовослужбовців, з якого обчислюється одноразова грошова допомога при звільненні з військової служби.
Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанцій щодо необхідності включення отриманої позивачем суми щомісячної додаткової грошової винагороди до складу його грошового забезпечення при обчисленні спірної одноразової допомоги.
З іншого боку, колегія суддів не приймає доводів апеляційної скарги суб`єкта владних повноважень про те, що позивачем пропущено встановлений строк звернення до суду, з огляду на наступне.
В даному випадку, перебування особи на публічній службі (військовій службі) є однією з форм реалізації закріпленого у статті 43 Конституції України права на працю.
При цьому, Конституційним Судом України в рішенні від 15 жовтня 2013 року № 8-рп/2013 зроблено висновок про те, що у випадку порушення роботодавцем законодавства про оплату праці не обмежується будь-яким строком звернення працівника до суду з позовом про стягнення заробітної плати, що йому належить, тобто усіх виплат, на які працівник має право згідно з умовами трудового договору і відповідно до державних гарантій, встановлених законодавством, незалежно від того, чи було здійснене роботодавцем нарахування таких виплат. У разі пред`явлення вимог про стягнення будь-яких виплат, що входять до структури заробітної плати, і застосування цих положень, не пов`язане з фактом нарахування чи не нарахування роботодавцем спірних виплат.
В даному випадку, позовна заява ОСОБА_1 містить вимоги про нарахування та виплату грошової допомоги при звільненні, передбаченої ч. 2 ст. 15 ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», а тому строк звернення до суду у даній справі не застосовується згідно вимог ч. 2 ст. 233 КЗпП України.
Вказана правова позиція узгоджується з правовою позицією Верховного Суду від 13 березня 2019 року (справа № 807/363/18).
При цьому, задовольняючи позовні вимоги, судом першої інстанції порушень норм матеріального та процесуального права при розгляді справи не допущено, а тому колегія суддів вважає за необхідне залишити без задоволення апеляційну скаргу.
Керуючись ст.ст. 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Одеської окремої авіаційної ескадрильї Державної прикордонної служби України – залишити без задоволення, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 22 червня 2021 року – без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає, крім випадків передбачених у п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя 	 	Яковлєв О.В.	
Судді	    	Градовський Ю.М.    Крусян А.В.