ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
29 листопада 2021 року           справа №200/12234/21 

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії: судді-доповідача Геращенка І.В., суддів Блохіна А.А., Казначеєва Е.Г., розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1  на ухвалу Донецького окружного адміністративного суду від 27 вересня 2021 року у справі  № 200/12234/21 (головуючий І інстанції Михайлик А.С., повний текст складений у м. Слов`янську Донецької області)  за позовом   ОСОБА_1 до Добропільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про стягнення коштів, - 
                                                   
В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі - позивач)  звернувся до суду з позовом до Добропільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (далі - відповідач),   в якому просив стягнути нараховану та невиплачену пенсію з 01.06.2018 року по 31.07.2018 року в сумі 27633,65 грн. та компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строку їх виплати.
Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 27.09.2021 року відмовлено у відкритті провадження у справі згідно п. 2 ч. 1 ст. 170 КАС України щодо позовних вимог про стягнення нарахованої та невиплаченої пенсії з 01.06.2018 року по 31.07.2018 року в сумі 27633,65 грн.
Позивач  не погодився  з ухвалою суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просив ухвалу суду першої інстанції скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції, посилаючись на позицію Верховного Суду, викладену в постановах від 29 вересня 2021 року у справі № 540/2548/20, від 28 вересня 2021 року у справі № 640/32439/20.
Відповідачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якому просив відмовити у її задоволенні.
Сторони в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.
Відповідно до ст. 311 КАС України справу розглянуто в порядку письмового провадження.
Суд апеляційної інстанції, заслухав доповідь судді-доповідача, перевірив доводи апеляційної скарги, відзиву за матеріалами справи і дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги з наступних підстав.
Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 11.02.2019 року у справі № 200/13899/18-а, яке набрало законної сили 16.04.2019 року, задоволено повністю позов ОСОБА_1 до Добропільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області; визнано неправомірними дії Добропільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області щодо невиплати нарахованої пенсії ОСОБА_1 за період з 01.06.2018 року по 31.07.2018 року; зобов`язано Добропільське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області виплатити ОСОБА_1 нараховану та невиплачену пенсію за період з 01.06.2018 року по 31.07.2018 року в сумі 27633,65 грн.; допущено до негайного виконання судове рішення в частині виплати пенсії у межах суми стягнення пенсії за один місяць.
За ч. 1 ст. 171 КАС України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи немає підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.
Позивач посилається на невиконання рішення суду у справі № 200/13899/18-а  щодо виплати нарахованої пенсію в сумі 27633,65 грн, чим порушено право позивача на отримання пенсії, яке має бути відновлено шляхом стягнення невиплаченої суми коштів з відповідача.
Відповідно статті 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.
За статті 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.
Судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, само по собі є підставою для його безпосереднього виконання, що визначено ч. 2 ст. 372 КАС України. Для його виконання не вимагається ухвалення будь-яких інших, додаткових судових рішень.
Відтак, у разі невиконання судового рішення, позивач має право вимагати вжиття спеціальних заходів впливу на боржника, передбачених, зокрема, у Законі України «Про виконавче провадження». Порядок вирішення процесуальних питань, пов`язаних з виконанням судових рішень в адміністративних справах, визначений розділом IV КАС України.
Наявність у КАС України спеціальних норм, спрямованих на забезпечення належного виконання судового рішення (зокрема, ст.ст. 382,383 КАС України), виключає можливість застосування загального судового порядку захисту прав та інтересів позивача шляхом подання нового позову, невиконання судового рішення не може бути самостійним предметом окремого судового провадження.
Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 20 лютого 2019 у справі № 806/2143/15, від 21.12.2020 року у справі № 440/1810/19.
Підставою для звернення до суду з цим позовом стала незгода позивача з бездіяльністю відповідача щодо виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 11.02.2019 року у справі № 200/13899/18-а. В той же час, невиконання відповідачем цього рішення не є підставою звернення до суду із новим позовом з аналогічними позовними вимогами, оскільки стосується питання виконання рішень.
У випадку незгоди із рішеннями, діями чи бездіяльністю відповідача, позивач має встановлене законом право в порядку статті 383 КАС України подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.
Обраний позивачем у цій справі спосіб захисту - стягнення заборгованості з пенсії, є одним зі способів виконання рішення суду у справі № 200/13899/18-а в частині зобов`язання відповідача сплатити позивачу нараховану та невиплачену пенсію за період з 01.06.2018 року по 31.07.2018 року в сумі 27633,65 грн. Отже, заявлені позовні вимоги стосуються порядку виконання судового рішення.
Таким чином, в даному випадку відсутні підстави стверджувати про виникнення між позивачем та відповідачем нового спору щодо невиплати пенсії. Наразі має місце спір між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, але на стадії виконання судового рішення.
Поняття «предмет спору» та «предмет позову» не є тотожними. Так предметом спору є об`єкт спірних правовідносин, тобто благо, щодо якого виникає спір між позивачем та відповідачем, а предметом позову є безпосередньо позовні вимоги. Таким чином, навіть обрання позивачем різного способу захисту права (шляхом визначення різних позовних вимог), спрямованого на відновлення одного й того самого права не свідчить про виникнення нового спору. Крім цього, одночасне виконання рішення суду про зобов`язання виплатити пенсію та рішення суду про стягнення пенсії у тій самій сумі та за такий самий період призведе до виплати позивачу суми пенсій за однаковий період у розмірі вдвічі більше, ніж підлягає виплаті.
У даному випадку є таке, що набрало законної сили рішення суду у справі № 200/13899/18-а за позовом ОСОБА_1 до Добропільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області в частині позовних вимог щодо невиплати пенсії з 01.06.2018 року по 31.07.2018 року в сумі 27633,65 грн, тобто рішення у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.
Апеляційний суд не бере до уваги посилання апелянта на позицію Верховного Суду, викладену в постановах від 29 вересня 2021 року у справі № 540/2548/20, від 28 вересня 2021 року у справі № 640/32439/20, оскільки у цих справах інші предмети позову, ніж у цій справі.
Отже, позивач звертаючись до суду з вимогами, які вже були предметом розгляду у справі № 200/13899/18-а, не врахував, що винесення судового рішення, яке передбачає оцінку судових рішень, прийнятих в іншій справі, буде суперечити статті 129-1 Конституції України.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 170 КАС України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо: у спорі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав є такі, що набрали законної сили, рішення або постанова суду, ухвала про закриття провадження в адміністративній справі.
За встановлених обставин та норм процесуального закону в їх сукупності,  суд апеляційної інстанції погоджує висновок суду першої інстанції про відмову у відкритті провадження у справі.
Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, внаслідок чого підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування ухвали суду відсутні. 
Керуючись ст. ст. 170, 241, 242, 250,  311, 315, 316, 321, 325,  328, 329 КАС України,- 

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.
Ухвалу Донецького окружного адміністративного суду від 27 вересня 2021 року у справі  № 200/12234/21 за позовом ОСОБА_1 до Добропільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про стягнення коштів   - залишити без змін.
Повний текст постанови складений 29 листопада 2021 року.
Постанова суду набирає законної сили з моменту прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом 30 днів з дати складення повного судового рішення. 

Суддя-доповідач                                                                      І.В. Геращенко
Судді                                                                                           А.А. Блохін
                                                                                                                    Е.Г. Казначеєв