ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 листопада 2021 року	Львів	Справа № 140/5246/21 пров. № А/857/16751/21	

 Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:
головуючого судді                                                           Шевчук С.М.,  
суддів                                                                         Кухтея Р.В., Шинкар Т.І.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові  апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 (6 прикордонний Волинський загін)  Державної прикордонної служби України на рішення  Волинського окружного адміністративного суду  від 30 липня 2021 року (рішення ухвалене в м. Луцьк в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження судом під головуванням судді Ксензюка А.Я., дату складення повного тексту рішення суду не зазначено) у справі № 140/5246/21 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1  про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії, суд-

ВСТАНОВИВ:

І. ОПИСОВА ЧАСТИНА
В травні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з  позовною заявою, якою просив:
визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо нарахування та виплати йому індексації грошового забезпечення за період з 01 грудня 2015 року по день виключення із списків особового складу з урахуванням січня 2013 року, як місяця для розрахунку наростаючим підсумком індексу споживчих цін (базового місяця);
зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити йому, з врахуванням раніше проведених виплат, індексацію мого грошового забезпечення за період з 01 грудня 2015 року по день виключення зі списків особового складу загону з урахуванням січня 2008 року, як місяця для розрахунку наростаючим підсумком індексу споживчих цін (базового місяця) із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до пункту 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового та начальницького складу, затвердженого постановою КМУ від 15.01.2004 №44.
Рішенням Волинського окружного адміністративного суду  від 30 липня 2021 року адміністративний позов задоволено.
Визнано протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_2 (військова частина НОМЕР_1 ) щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 01 грудня 2015 року по день виключення зі списків особового складу із застосуванням базового місяця - січень 2013 року.
Зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_3 (військова частина НОМЕР_1 ) ( АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) нарахувати та виплатити (з урахуванням виплачених сум) ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 ) індексацію грошового забезпечення за період з 01 грудня 2015 року по день виключення зі списків особового складу із застосуванням базового місяця - січень 2008 року, із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до пункту 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового та начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15 січня 2004 року №44.
Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції відповідач звернувся з апеляційною скаргою, у якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким у задоволені позову відмовити. В обґрунтування вимог апеляційної скарги вказує, що судом першої інстанції неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, постанову суду прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи. 
На підтвердження доводів апеляційної скарги відповідач вказує, що про факт нарахування індексації грошового забезпечення із базовими місяцями січень 2013 року та березень 2018 року позивачу було відомо під час проходження військової служби. Також вказує, що підставою для застосування базового місяця січня 2013 року для нарахування позивачу індексації грошового забезпечення стало збільшення постійних складових грошового забезпечення, а саме було 4599,80 грн, а з підвищенням стало 4717,10 грн. Основною змінною грошового забезпечення позивача у січні 2013 року була «Надбавка за вислугу років», яка у  грудні 2012 року складала 414 грн, а з моменту збільшення вислуги років (тобто у січні 2013 року) 483 грн. Крім того, зазначає, що рішення суду є незаконним в частині застосування базового місяця «січень 2008 року» у період з 01 березня 2018 року по 01 серпня 2018 року, оскільки постановою Кабінету Міністрів України №704, яка набрала чинності  01 березня 2018 року та діє по нині, встановлено підвищені посадові оклади військовослужбовців. Водночас вказує, що позивач на момент звернення до суду з позовом не отримував грошового забезпечення та на даний час не є військовослужбовцем, а тому права на виплату компенсації сум податку з доходів фізичних осіб немає. Крім того, зазначає, що позивач вже звертався до суду з позовними вимогами про нарахування та виплату індексації грошового забезпечення за період з 2015 по 2018 роки, які рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 04.10.2018 року були задоволені. А тому вважає, що в даному випадку варто було оскаржити виконання рішення суду, а не звертатись до суду із новим позовом.  
Позивач відзиву на апеляційну скаргу не подав.
Про розгляд апеляційної  скарги сторони повідомлені шляхом надіслання копій ухвал про відкриття апеляційного провадження та про призначення апеляційної скарги до розгляду  на поштові адреси позивача та відповідача, про що в матеріалах справи містяться відповідні докази.
Враховуючи, що рішення суду першої інстанції ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження), суд апеляційної інстанції в порядку п.3 ч.1 ст.311 КАС України розглядає справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, оскільки справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів. В силу вимог ч.4 ст.229 КАС України якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

ІІ. ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ
Судом першої інстанції  встановлено та підтверджено матеріалами справи, що ОСОБА_1 з 19 листопада 1997 року по 01 серпня 2018 року проходив військову службу в ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується довідкою від 01 серпня 2018 року №30/460.
Наказом начальника Північного регіонального управління 6 прикордонного загону Північного регіонального управління Державної прикордонної служби України від 02 липня 2018 року №221-ос, позивач звільнений з військової служби в запас згідно підпункту “а” пункту 2 частини 5 статті 26 (у зв`язку із закінченням строку контракту) Закону України “Про військовий обов`язок і військову службу”. Та наказом начальника 6 прикордонного загону Північного регіонального управління Державної прикордонної служби України від 31 липня 2018 року ОСОБА_1 було виключено зі списків особового складу прикордонного загону, знято з усіх видів забезпечення.
17 березня 2021 року позивач звернувся до Луцького прикордонного загону із запитом щодо суми нарахованої та виплаченої індексації грошового забезпечення за період з 01 грудня 2015 року по день виключення зі списків особового складу, а також про те, які місяці для розрахунку наростаючим підсумком індексу споживчих цін (базові місяці) були застосовані для нарахування індексації.
Листом від 24 березня 2021 року № 11/2607 відповідач повідомив ОСОБА_1 про те, що за період з 01 грудня 2015 року по день виключення зі списків особового складу позивачу була виплачена індексація грошового забезпечення у розмірі 41 291,73 грн та було застосовано базовий місяць - січень 2013 року та березень 2018 для обчислення індексації.
Позивач, вважаючи, що відповідач при обчисленні індексації грошового забезпечення неправомірно застосував інший базовий місяць ніж той, який визначено законодавством, звернувся до суду з даним позовом.

  ІІІ. ОЦІНКА СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ          
Ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, що місяць в якому відбулося підвищення тарифних ставок (окладів) є базовим місяцем при проведенні індексації грошового забезпечення військовослужбовців. Разом з тим, якщо розмір підвищення грошового доходу не перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу, то базовий період не змінюється, а сума індексації у цьому місяці визначається з урахуванням розміру підвищення доходу і розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу. Постановою Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2007 року №1294 “Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу”, яка набрала чинності 01 січня 2008 року та втратила чинність 01 березня 2018 року (далі - Постанова № 1294), встановлено підвищені посадові оклади військовослужбовців, які визначені Додатком №1 до Постанови №1294. Підвищення тарифних ставок (окладів) після 01 січня 2008 року, в тому числі в період перебування позивача на службі (зокрема до 01 серпня 2018 року), що є підставою для встановлення іншого базового місяця при проведенні індексації, не відбувалося. Отже, базовими місяцями при проведенні індексації грошового забезпечення позивача з 01 грудня 2015 року по день виключення зі списків особового складу є саме січень 2008 року, в якому Постановою №1294 встановлені підвищені розміри посадових окладів військовослужбовців, а не як зазначалося відповідачем у листі - січень 2013 року.

ІV. ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ
Перевіривши за наявними у справі матеріалами доводи, викладені у апеляційній скарзі, правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права і правової оцінки обставин у справі у межах, визначених статтею 308 Кодексу адміністративного судочинства України (КАС України), колегія суддів встановила таке.
Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Положеннями статті 43 Конституції України гарантовано, що кожен має право, зокрема, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.
   Статтею 2 Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" від 3 липня 1991 року № 1282-XII   (далі - Закон №1282-XII) передбачено, що індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема, оплата праці (грошове забезпечення). Індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення.
Тобто, основною метою індексації грошових доходів населення є забезпечення достатнього життєвого рівня населення України за рахунок відшкодування подорожчання споживчих товарів і послуг.
Положеннями   статті 4 Закону № 1282-XII   визначено, що індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 103 відсотка.
В силу   ст. 6 Закону № 1282-XII у разі виникнення обставин, передбачених   статтею 4 цього Закону   грошові доходи населення визначаються як результат добутку розміру доходу, що підлягає індексації в межах прожиткового мінімуму для відповідних соціальних і демографічних груп населення, та величини індексу споживчих цін. Порядок проведення індексації грошових доходів населення визначається Кабінетом Міністрів України.
Так,   Постановою Кабінету Міністрів України № 1078 від 17 липня 2003 року   затверджено Порядок проведення індексації грошових доходів населення (далі - Порядок № 1078), який визначає правила обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації та сум індексації грошових доходів населення і поширюється на підприємства, установи та організації незалежно від форми власності і господарювання, а також на фізичних осіб, що використовують працю найманих працівників.
У зв`язку з прийняттям   Кабінетом Міністрів України постанови №1013 від 09.12.2015, яка набрала чинності з 15.12.2015 та підлягала застосуванню з 01.12.2015, істотно змінився порядок індексації зарплати та інших доходів населення.
Серед іншого, внесеними змінами передбачено ряд новел в порядку проведення індексації грошових доходів населення. Зокрема, якщо раніше базовим місяцем вважався місяць, у якому відбулося підвищення мінімальної зарплати, пенсій, стипендій виплат із соціального страхування чи зростання грошових доходів населення без перегляду їх мінімальних розмірів (за рахунок постійних складових зарплати), то після прийняття Постанови № 1013 від 09.12.2015 місяцем підвищення став місяць, у якому відбулося підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного грошового утримання, стипендій, виплат із соціального страхування (пункт 5 Порядку № 1078). Крім того, якщо раніше базовий місяць (місяць підвищення) визначався в разі коли зросла зарплата внаслідок підвищення тарифної ставки (окладу) або за рахунок будь-якої постійної складової зарплати, то після внесення змін - тільки в разі, якщо підвищена тарифна ставка (оклад).
В редакції Постанови № 1013 від 09.12.2015 пункт 5 Порядку № 1078 викладено у такій редакції:
"У разі підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення, приймається за 1 або 100 відсотків.
Обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення зазначених грошових доходів населення.
Сума індексації у місяці підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, не нараховується, якщо розмір підвищення грошового доходу перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу.
Якщо розмір підвищення грошового доходу не перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу, сума індексації у цьому місяці визначається з урахуванням розміру підвищення доходу і розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу…".
Таким чином, починаючи з 01.12.2015 обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації здійснюється з місяця наступного за місяцем підвищення тарифної ставки (посадового окладу) за посадою, яку займає працівник, в тому числі військовослужбовець.
Наведене підтверджується роз`ясненнями Мінсоцполітики, наданими Департаменту фінансів Міністерства оборони України листом від 08.08.2017 № 78/о/66-17.
Водночас, слід зазначити, що відповідні зміни до Порядку №1078 були внесені Постановою Кабінету Міністрів України № 1013 від 09.12.2015 "Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів" (далі - Постанова № 1013).
Пунктом 1 вказаної Постанови передбачено підвищення з 01.12.2015 посадових окладів (тарифних ставок, ставок заробітної плати) працівників установ, закладів та організацій окремих галузей бюджетної сфери та деяких інших працівників.
При цьому підвищення окладів не стосувалось військовослужбовців. Тобто, Постановою № 1013 були підвищені оклади майже в усіх галузях бюджетної сфери (за винятком працівників 1- 3-го тарифних розрядів за ЄТС), окрім окладів у складі грошового забезпечення військовослужбовців.
Зміна грошового забезпечення військовослужбовців відбулась лише з 01.03.2018 у зв`язку з набранням чинності   постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб", якою затверджено нову тарифну сітку розрядів і коефіцієнтів посадових окладів військовослужбовців з числа осіб рядового, сержантського і старшинського складу, офіцерського складу (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу. Це стало підставою для зміни місяця підвищення (базового місяця) в цілях нарахування індексації військовослужбовцям з січня 2016 року на березень 2018 року.
Відтак, з прийняттям Постанови № 1013, якою було змінено порядок проведення індексації, тобто з 01.12.2015 і включно до 01.03.2018, посадові оклади військовослужбовців не змінилися.
Власне, саме на вказаному вище наголошує позивач зазначаючи, що оскільки розмір окладу позивача за посадою залишався на тому ж рівні, відповідач неправомірно розрахував індексацію за період з 01.12.2015 по день виключення зі списків особового складу з урахуванням базового місяця «січень 2013 року».
Проте таке твердження є безпідставним, з огляду на наступне.
На виконання вимог ухвали апеляційного суду, відповідачем надано суду особисту картку грошового забезпечення та заробітної плати позивача №74, з якої  вбачається, що грошове забезпечення позивача збільшилось за рахунок збільшення її постійної складової  «Надбавка за вислугою років», яка у грудні 2012 року становила 414 грн, у січні 2013 року становила 440,71 грн, а з лютого 2013 року становила 483 грн. Таким чином, з січня 2013 року підвищилося грошове забезпечення позивача.  
Враховуючи викладене, та те, що на час підвищення складових грошового забезпечення позивача (січень 2013 року) діяв Порядок №1078, згідно якого базовий місяць (місяць підвищення) визначався в разі коли зросла зарплата внаслідок підвищення тарифної ставки (окладу) або за рахунок будь-якої постійної складової зарплати, то відповідач у зв`язку з підвищенням у позивача грошового забезпечення за рахунок збільшення її постійної складової, обґрунтовано визначив січень 2013 року як базовий місяць для розрахунку індексації грошового забезпечення. 
З огляду на викладене, здійснюючи нарахування та виплату позивачу індексації грошового забезпечення за період з 01.12.2015 до 28.02.2018 із застосуванням січня 2013 року як базового місяця, відповідач діяв правомірно та з дотриманням вимог чинного законодавства, а відтак підстави для задоволення адміністративного позову у вказаній частині відсутні.
Стосовно задоволеної судом першої інстанції позовної вимоги про нарахування та виплату позивачу індексації грошового забезпечення за період з 01 березня 2018 року по день виключення зі списків особового складу (тобто по 31 липня 2018 року) із застосуванням базового місяця - січень 2008 року,  то апеляційний суд зазначає, що згідно довідки про розрахунок нарахованої та виплаченої позивачу індексації за період з липня 2015 року по липень 2018 року вбачається, що з 01 березня 2018 року по 31 липня 2018 року індексація грошового забезпечення позивача становить 0 грн. У вказаній довідці зазначено, що березень 2018 року є базовим місяцем для розрахунку індексації для всіх місяців за період з березня 2018 року по липень 2018 року. 
Як зазначалось вище, зміна грошового забезпечення військовослужбовців відбулась з 01.03.2018 у зв`язку з набранням чинності   постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб", якою затверджено нову тарифну сітку розрядів і коефіцієнтів посадових окладів військовослужбовців з числа осіб рядового, сержантського і старшинського складу, офіцерського складу (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу. Це стало підставою для зміни місяця підвищення (базового місяця) в цілях нарахування індексації військовослужбовцям з січня 2008 року на березень 2018 року.
З огляду на викладене, здійснюючи нарахування та виплату позивачу індексації грошового забезпечення за період з 01.03.2018 до 31.07.2018 із застосуванням березня 2018 року як базового місяця, відповідач діяв правомірно та з дотриманням вимог чинного законодавства.
Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що позовні вимоги є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.  
З огляду на вищевикладене, доводи апеляційної скарги є суттєвими і складають підстави для висновку про неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права (незастосування закону, який підлягав застосуванню), що призвело до неправильного вирішення справи, через що рішення суду підлягає скасуванню з прийняттям нового судового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог, з вищевикладених мотивів.
Керуючись ст. 308, ст. 311, ст. 315, ст. 317, ст. 321, ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд,  - 

                                             П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 (6 прикордонний Волинський загін)  Державної прикордонної служби України задовольнити.
Рішення  Волинського окружного адміністративного суду  від 30 липня 2021 року у справі № 140/5246/21 скасувати  та ухвалити  нову постанову, якою  в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1  про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії - відмовити.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. 

Головуючий суддя	 	С. М. Шевчук 	
судді	 	Р. В. Кухтей 	
 	 	Т. І. Шинкар  	
Повне судове рішення складено 10 листопада 2021 року.