ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 524/5013/18  Номер провадження 22-ц/814/1601/21	Головуючий у 1-й інстанції Вінтоняк  Н.Д.  Доповідач ап. інст. Бондаревська С. М.	

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 вересня 2021 року 	м. Полтава	

       Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
       головуючого судді: Бондаревської С.М.
       суддів: Пилипчук Л.І., Чумак О.В.
       секретар: Зеленська О.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою Кременчуцького міськрайонного центру зайнятості
       на ухвалу Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 21 травня 2021 року
       по справі за заявою  ОСОБА_1 про виправлення помилки у виконавчому документі, визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, стягнення безпідставно одержаних коштів
       у справі за позовом Кременчуцького міськрайонного центру зайнятості до ОСОБА_1 про стягнення незаконно отриманої допомоги по безробіттю, –
В С Т А Н О В И В :
У квітні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про виправлення помилки у виконавчому документі, визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, стягнення безпідставно одержаних коштів.
В обґрунтування заявлених вимог зазначав, що рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука від 04 грудня 2018 року з нього, ОСОБА_1 , на користь Кременчуцького міськрайонного центру зайнятості стягнуто незаконно отриману допомогу по безробіттю у сумі 3 272 грн. 94 коп.
На виконання рішення суду 04 березня 2019 року видано виконавчий лист зі строком пред`явлення до виконання – 3 роки: з 04 січня 2019 року по 04 січня 2022 року. 
Відповідно до заяви Кременчуцького міського центру зайнятості від 11 березня 2020 року Автозаводським ВДВС 26 березня 2020 року відкрито виконавче провадження №61649417 про стягнення з ОСОБА_1 1 972 грн. 94 коп., яке 20 січня 2021 року – закінчене у зв`язку з виконанням.
Посилаючись на те, що при видачі виконавчого листа судом було допущено помилку, а саме невірно зазначено строк пред`явлення виконавчого листа до виконання – 3 роки, замість 3 місяців, заявник просив виправити помилку у виконавчому листі, зазначивши правильно строк пред`явлення виконавчого листа до виконання – 3 місяці та визнати виконавчий лист №524/5013/18 від 04 грудня 2018 року, виданий 04 березня 2019 року таким, що не підлягає виконанню, стягнути на його користь безпідставно одержані стягувачем кошти у сумі 1 972 грн. 94 коп.
Ухвалою Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 21 травня 2021 року заяву ОСОБА_1 про виправлення помилки у виконавчому документі, визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, стягнення безпідставно одержаних коштів – задоволено.
Постановлено: виправити помилку, допущену у виконавчому листі по справі №524/5013/18 від 04 грудня 2018 року, а саме: замість помилково вказаного строку пред`явлення до виконання «до 04 січня 2022 року», зазначити «до 04 квітня 2019 року»;
визнати виконавчий лист, виданий Автозаводським районним судом м. Кременчука по справі №524/5013/18 таким, що не підлягає виконанню;
стягнути з Кременчуцького міського центру зайнятості на користь ОСОБА_1 безпідставно одержані кошти за виконавчим листом у сумі 1 972 грн. 94 коп.

Не погодившись з даною ухвалою районного суду, Кременчуцький міськрайонний центр зайнятості оскаржив її в апеляційному порядку.
В апеляційній скарзі, посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, невідпо-відність висновків суду обставинам справи, – просив ухвалу суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні заяви ОСОБА_1 про виправлення помилки у виконавчому документі, визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, стягнення безпідставно одержаних коштів – відмовити.
Зазначав, що виконавчий лист у справі №524/5013/18 від 04 грудня 2018 року виданий без порушення норм чинного законодавства зі строком пред`явлення – три роки.
Вважає, що суд першої інстанції правильно прийшов до висновку про те, що Кременчуцький міськрайонний центр зайнятості є державною установою, але не правильно відніс до категорії державних органів.
При цьому вказував, що поняття «державного органу» визначено положеннями Закону України «Про запобігання корупції» від 14 жовтня 2014 року №1700-VII, згідно яких державний орган – орган державної влади, в тому числі колегіальний орган, інший суб`єкт публічного права, незалежно від наявності статуту юридичної особи, якому згідно із законодавством надані повноваження здійснювати від імені держави владні управлінські функції, юрисдикція якого поширюється на всю територію України або на окрему адміністративно-територіальну одиницю.
Працівники Кременчуцького МРЦЗ не є державними службовцями у розумінні Закону України «Про державну службу» та не є суб`єктами декларування відповідно до Закону України «Про запобігання корупції». 
Окрім того, зазначав, що рішення суду першої інстанції, яке набрало законної сили 04 січня 2019 року, заявником не оскаржувалося. 
Постановою державного виконавця від 26 березня 2020 року відкрито виконавче провадження.
Законодавець надав право сторонам виконавчого провадження оскаржити постанову про відкриття виконавчого провадження у десятиденний строк. Однак, заявник після ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження №61649417, якщо він вважав, що його права порушені, не скористався своїм правом відповідно до ч. 5 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» та не оскаржив протягом 10 робочих днів з дня коли дізнався про порушення своїх прав, постанову про відкриття виконавчого провадження або дії державного виконавця, а навпаки, добровільно, в межах виконавчого провадження сплатив залишок боргу у розмірі 1 972 грн. 94 коп.
Таким чином вважає, що підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню – відсутні у зв`язку з тим, що рішення виконано боржником добровільно у повному обсязі.

Відзив на вказану апеляційну скаргу Кременчуцького міськрайонного центру зайнятості до суду апеляційної інстанції не надходив.
Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.
Згідно ч. 1 ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.
Судом першої інстанції встановлено, підтверджується наявними у справі доказами, що рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука від 04 грудня 2018 року з ОСОБА_1 на користь Кременчуцького міськрайонного центру зайнятості стягнуто незаконно отриману допомогу по безробіттю у сумі 3 272 грн. 94 коп.
24 квітня 2019 року представником Кременчуцького міськрайонного центру зайнятості отримано виконавчий лист, в якому зазначено строк набрання рішенням законної сили – 04 січня 2019 року, строк пред`явлення виконавчого листа до виконання – до 04 січня 2022 року. 
11 березня 2020 року Кременчуцький міськрайонний центр зайнятості передав вищевказаний виконавчий лист на виконання в частині невиконаного зобов`язання у сумі 1972 грн. 94 коп. Постановою державного виконавця Автозаводського ВДВС від 26 березня 2020 року відкрито виконавче провадження №61649417, а постановою від 20 січня 2021 року виконавче провадження – закінчено у зв`язку з фактичним виконанням. 
Вирішуючи заяву  ОСОБА_1  в частині вимог про виправлення помилки у виконавчому листі, суд виходив з того, що згідно з п.1, п. 6 Положення про Державну службу зайнятості, затвердженого наказом Міністерства соціальної політики від 15 грудня 2016 року №1543, чинного на момент видачі виконавчого листа, Державна служба зайнятості є централізованою системою державних установ, регіональні та базові центри зайнятості є юридичними особами публічного права, мають самостійний баланс, рахунки.
Згідно з інформацією з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб -підприємців та громадських формувань – Кременчуцький міськрайонний центр зайнятості є юридичною особою публічного права з організаційно-правовою формою державної організації (установи, закладу) та належить до сфери управління центрального органу виконавчої влади – Міністерства праці та соціальної політики України.
Відповідно до ч. 2 ст. 17 Закону України «Про зайнятість населення», у редакції, чинній на момент видачі виконавчого листа, – головним органом у системі центральних органів виконавчої влади з формування та реалізації державної політики у сфері зайнятості населення є центральний орган виконавчої влади у сфері соціальної політики.
За нормами ч. ч. 2, 3 ст. 21 цього Закону до сфери управління центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, можуть належати підприємства, установи та організації. 
Основними завданнями центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, його територіальних органів є, зокрема, реалізація державної політики у сфері зайнятості населення та трудової міграції (ч.1 ст.22 Закону).
Відповідно до п.1 Розділу ІІ Положення про державну службу зайнятості, затвердже-ного наказом Міністерства соціальної політики України 28 грудня 2020 року №1305/35588 основними завданнями Служби є, зокрема, реалізація державної політики у сфері зайнятості населення та трудової міграції, соціального захисту від безробіття; внесення пропозицій Мінекономіки щодо формування державної політики у сфері зайнятості населення.
З урахуванням того, що Кременчуцький міськрайонний центр зайнятості є державною установою, яка наділена управлінськими функціями щодо реалізації державної політики у сфері зайнятості населення та трудової міграції, соціального захисту від безробіття, – районний  суд  дійшов правомірного висновку, що його слід віднести до категорії державних органів, а отже, до виконавчих документів, за якими центр зайнятості є стягувачем, підлягає застосуванню спеціальний строк пред`явлення до виконання виконавчого документу, встановлений  ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження».
Так, згідно положень ст. 12 Закону України «Про виконавче проваження», виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.
За нормами ч. ч. 1, 2, 4 ст. 432 ЦПК України суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню. Суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.
Про виправлення помилки в виконавчому документі та визнання його таким, що не підлягає виконанню, суд постановляє ухвалу. Якщо стягнення за таким виконавчим документом уже відбулося повністю або частково, суд одночасно з вирішенням вказаних питань на вимогу боржника стягує на його користь безпідставно одержане стягувачем за виконавчим документом. 
За встановлених обставин, з урахуванням зазначених норм закону, вірним є висновок суду про те, що судове рішення, ухвалене на користь Кременчуцького міського центру зайнятості як державної установи, яка наділена управлінськими функціями, може бути пред`явлене до примусового виконання протягом трьох місяців, а тому допущена у виконавчому листі №524/250-13/18 від 04 грудня 2018 року помилка підлягає виправленню, з зазначенням замість помилково вказаного строку пред`явлення до виконання «до 04 січня 2022 року» правильно – «до 04 квітня 2019 року».
Виходячи з вищенаведеного, правильним є також висновок суду, що пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання (направлено на виконання – 11 березня 2020 року, постанова про відкриття виконавчого провадження – 26 березня 2020 року), – є підставою для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.
Такий висновок районного суду узгоджується з висновком, викладеним у постанові Верховного Суду від 16 січня 2018 року по справі №755/15479/14-ц, згідно якого підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, поділяються на дві групи: матеріально-правові (зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможли-вістю виконання) та процесуально-правові, до яких відносяться обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання. 
Враховуючи, що стягнення за виконавчим листом, який судом визнано таким, що не підлягає виконанню вже відбулося, – місцевий суд одночасно з вирішенням вказаного питання на вимогу боржника правомірно стягнув на його користь безпідставно одержані стягувачем за виконавчим документом грошові кошти у сумі 1972,94 грн. на підставі ч. 4 ст. 432 ЦПК України.
Постановляючи оскаржуване судове рішення у справі, суд першої інстанції, правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підля-гають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і надав їм належну оцінку та дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 у повному обсязі. 
В свою чергу, доводи апеляційної скарги, за наведених вище обставин, не спростовують правильності висновків районного суду, як і не підтверджують належними доказами їх неправомірність.
Ухвала судом першої інстанції постановлена з додержанням вимог закону, тому підстав для її скасування – не вбачається.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд, –

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Кременчуцького міськрайонного центру зайнятості – залишити без задоволення.

Ухвалу Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 21 травня 2021 року – залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий:          Бондаревська С.М.

Судді:                                                                          Пилипчук Л.І.

                                                        Чумак О.В.