УХВАЛА

04 жовтня 2021 року 
м. Київ

Справа №  20/906/43-Б/13-Г (906/1549/20) 

Верховний Суд у складі колегії судді Касаційного господарського суду Пєскова   В.Г., Банаська О.О., Погребняка В.Я.

учасники справи:
позивач - ОСОБА_1 
відповідач-1 - Приватне підприємство "Бізнес Тріумф",
відповідач-2 - Товариство з обмеженою відповідальністю "Ватер Фор",
відповідач-3 - Товарна біржа "Наша",

розглянувши заяву ОСОБА_1 за вх. № 9483/2021
про ухвалення додаткової постанови
у справі за позовом ОСОБА_1 
до Приватного підприємства "Бізнес Тріумф", Товариства з обмеженою відповідальністю "Ватер Фор" , Товарної біржі "Наша",
про визнання недійсними результатів аукціонів з продажу майна Приватного підприємства "Бізнес Тріумф", визнання недійсними договорів купівлі-продажу,
в межах справи про банкрутство Приватного підприємства "Бізнес Тріумф"
В С Т А Н О В И В:
17.06.2021 (засобами електронного зв`язку) ТОВ "Ватер Фор" звернулося до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду з касаційною скаргою на постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 19.05.2021 та на ухвалу Господарського суду Житомирської області від 24.03.2021.
15.09.2021 постановою Верховного Суду касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Ватер Фор" за вх. № 5909/2021 залишено без задоволення. Постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 19.05.2021 та ухвалу Господарського суду Житомирської області від 24.03.2021 у справі № 20/906/43-Б/13-Г (906/1549/20) залишено без змін.
28.09.2021 (засобами електронного зв`язку) на адресу Касаційного господарського суду у складі Верховного суду надійшла заява ОСОБА_1 за вх. № 9483/2021 про ухвалення додаткової постанови у справі № 20/906/43-Б/13-Г (906/1549/20) щодо розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу.
Вказану заяву передано колегії суддів у складі: Пєскова В.Г. (головуючий), Банаська О.О., Васьковського О.В.
Відповідно до частини третьої статті 244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.
У зв`язку з перебуванням судді Васьковського О.В. у відпустці, автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи № 20/906/43-Б/13-Г (906/1549/20) визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя - Пєсков   В.Г., суддя - Банасько О.О., суддя - Погребняк В.Я., що підтверджується протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи (касаційної скарги, апеляційної скарги, заяви) між суддями від 04.10.2021.
Ухвалою Верховного Суду від 12.08.2021 відкрито касаційне провадження у справі № 20/906/43-Б/13-Г (906/1549/20) за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Ватер Фор" за вх. № 5909/2021 на постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 19.05.2021 та ухвалу Господарського суду Житомирської області від 24.03.2021 про забезпечення позову в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.
Отже, розгляд заяви ОСОБА_1 за вх. № 9483/2021 про ухвалення додаткової постанови у справі № 20/906/43-Б/13-Г (906/1549/20) здійснюється без повідомлення учасників справи.
Розглянувши заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткової постанови у справі № 20/906/43-Б/13-Г (906/1549/20), колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для постановлення додаткової постанови з огляду на таке.
У поданій заяві ОСОБА_1 просить поновити пропущений з поважних причин процесуальний строк на подання заяви, та подання доказів витрат на професійну правничу допомогу після прийняття постанови за результатами розгляду касаційної скарги, стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Ватер Фор" на користь ОСОБА_1 5 000 грн витрат на професійну правничу допомогу.
Вимоги заяви обґрунтовані тим, що згідно із додатком від 17.08.2021 № 2 до Договору від 19.05.2021 № б/н про надання правничої допомоги, укладеного між ОСОБА_1 та Адвокатським об`єднанням "Справедливість" в особі голови вказаного об`єднання Стасишина Романа Мироновича, сторонами погоджено вартість правничої допомоги в сумі 5 000 грн та визначено обсяг необхідних послуг, що підтверджується актом наданих послуг від 14.09.2021 № 2.
Відповідно до пункту 3 частини першої статті 244 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Статтею 123 ГПК України встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.
Згідно з вимогами статті 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про їх відшкодування.
Частиною першою статті 124 ГПК України встановлено, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.
У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат, суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору (частина друга статті 124 ГПК України).
Поряд з цим, згідно з вимогами частини восьмої статті 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Таким чином, відшкодування судових витрат здійснюється у разі наявності відповідної заяви сторони, яку вона зробила до закінчення судових дебатів, якщо справа розглядається з повідомленням учасників справи з проведенням дебатів, а відповідні докази надані цією стороною або до закінчення судових дебатів або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду. 
Водночас, на відміну від розгляду справи (в порядку загального провадження) в суді першої та апеляційної інстанцій (стаття 218, частина сьома статті 270 ГПК України), судове засідання в яких має стадію судових дебатів, перегляд ухвал суду першої та апеляційної інстанції (крім ухвал, якими закінчено розгляд справи) здійснюється судом касаційної інстанції без повідомлення учасників справи, що за змістом статті 301 ГПК України, не передбачає проведення судових дебатів.
Отже, якщо справа в суді касаційної інстанції розглядається без повідомлення учасників справи, заява про відшкодування судових витрат в суді касаційної інстанції, за винятком витрат щодо сплаченого нею судового збору, має бути подана до закінчення розгляду касаційної скарги в цьому суді, а відповідні докази - надані цією стороною або до ухвалення судового рішення, або протягом п`яти днів після ухвалення рішення касаційним судом.
Як убачається із змісту заяви та долучених до неї доказів, останні подані до суду з порушенням строку, визначеного частиною восьмою статті 129 ГПК України, позаяк заява про ухвалення додаткової постанови щодо розподілу судових витрат з відповідними доказами надіслана до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду 28.09.2021 у той час як судове рішення за результатами розгляду касаційної скарги постановлено 15.09.2021.
Водночас, заявником заявлено клопотання про поновлення строку на подання доказів понесених скаржником витрат на професійну правничу допомогу.
В обґрунтування поважності причин пропуску строку заявник посилається на те, що касаційна скарга ТОВ "Ватер Фор" у справі 20/906/43-Б/13-Г (906/1549/20) розглядалась в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи, отже заявнику не могло бути відомо, коли саме Верховний Суд ухвалить постанову за результатами розгляду касаційної скарги, а отже ОСОБА_1 об`єктивно був позбавлений можливості до моменту ухвалення постанови подати заяву про те, що докази судових витрат будуть подані після ухвалення Судом постанови у справі, тому на думку заявника строк пропущений з поважних причин.
Також, заявник вказує, що про наявність постанови Верховного Суду від 15.09.2021 дізнався з Єдиного державного реєстру судових рішень лише 20.09.2021, а тому без зволікань в межах п`яти днів звернувся до Верховного Суду з заявою про ухвалення додаткової постанови.
Таким чином, заявник вважає, що пропустив строк на подання доказів судових витрат з об`єктивних причин, оскільки підготовка відповідної заяви потребувала відповідного часу, а відтак причини пропуску є поважними.
Розглянувши вищезазначене клопотання, проаналізувавши наведені ним обґрунтування, Верховний Суд зазначає таке.
Питання поновлення та продовження процесуальних строків врегульовано нормами статті 119 ГПК України, згідно з частиною першою якої суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.
Вирішення питання щодо поновлення строку перебуває в межах дискреційних повноважень суду, який за заявою сторони, прокурора чи з своєї ініціативи може визнати причину пропуску встановленого законом процесуального строку поважною і відновити пропущений строк, крім випадків, передбачених Господарським процесуальним кодексом України. Отже, вирішуючи це питання, суд, з урахуванням конкретних обставин справи, має оцінити на предмет поважності причини пропуску встановленого законом процесуального строку, і в залежності від встановленого - вирішити питання про поновлення або відмову у поновленні цього строку.
Із правового контексту наведеної норми слідує, що законодавець не передбачив обов`язку суду автоматично відновлювати пропущений строк за наявності відповідного клопотання заявника, оскільки у кожному випадку суд має чітко визначити, з якої саме поважної причини такий строк було порушено скаржником, та чи підлягає він відновленню. Відтак, суд може відновити пропущений процесуальний строк лише у виняткових випадках, тобто причини відновлення таких строків повинні бути не просто поважними, але й мати такий характер, не зважати на який було би несправедливим і таким, що суперечить загальним засадам законодавства.
Для поновлення процесуального строку суд має встановити відповідні обставини, задля чого заявник має довести суду їх наявність та непереборність, у зв`язку з тим, що фактично норма про можливість поновлення процесуальних строків є, по суті, пільгою, яка може застосовуватись як виняток із загального правила, оскільки в іншому випадку нівелюється значення чіткого визначення законодавцем кожного з процесуальних строків.
Як вбачається з відомостей з Єдиного державного реєстру судових рішень повний текст постанови Верховного суду від 15.09.2021 оприлюднено 20.09.2021 (https://reyestr.court.gov.ua/Review/99679612), тому останнім днем для звернення до Верховного Суду з заявою про ухвалення додаткової постанови було 27.09.2021 включно (з урахуванням вихідних днів).
Проте, заявником заяву про ухвалення додаткової постанови підписано та надіслано (засобами електронного зв`язку) до Верховного Суду 28.09.2021, що підтверджується протоколом створення та перевірки кваліфікованого та удосконалено електронного підпису, тобто з порушенням строку передбаченого статтею 129 ГПК України.
Згідно з частиною восьмою статті 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Водночас, скаржник зазначає, що витрати на професійну правничу допомогу було заявлено у відзиві на касаційну скаргу, а докази підтвердження таких витрат надаються після ухвалення судом постанови за результатами розгляду касаційної скарги.
Такі доводи заявника колегією суддів не приймаються, адже відповідних доказів на підтвердження понесених судових витрат ОСОБА_1 не подано, а ні під час розгляду Верховним Судом касаційної скарги, а ні у п`ятиденний строк встановлений статтею 129 ГПК України після прийняття Касаційним господарським судом постанови від 15.09.2021.
Розглянувши наведені заявником підстави для поновлення строку на подання доказів понесення судових витрат, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду дійшов висновку про те, що вказані підстави жодним чином не підтверджує неспроможність заявника подати відповідні докази згідно із строками встановленими Господарським процесуальним кодексом України.
Тому викладені заявником підстави для поновлення пропущеного строку не підтверджують поважність причин такого пропуску, оскільки несвоєчасне подання доказів зумовлене, з огляду на доводи, наведені заявником, не об`єктивними обставинами, а обставинами суб`єктивного характеру.
Вищевикладене у сукупності свідчить про відсутність підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткової постанови щодо судових витрат на професійну правничу допомогу понесену в суді касаційної інстанції у справі № 20/906/43-Б/13-Г (906/1549/20).
Керуючись статтями 123, 126, 129, 234, 235, 244, 326 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду
У Х В А Л И В:
1. Відмовити у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про поновлення пропущеного стоку на подання доказів щодо витрат на професійну правничу допомогу у справі № 20/906/43-Б/13-Г (906/1549/20).
2. Відмовити у прийнятті додаткової постанови за заявою ОСОБА_1 щодо витрат на професійну правничу допомогу у справі № 20/906/43-Б/13-Г (906/1549/20).
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною та оскарженню не підлягає. 
Головуючий                                                                                          В. Пєсков
Судді                                                                                                    О. Банасько
                                                                                                    В. Погребняк