ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
79010, м.Львів, вул.Личаківська,81
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"17" листопада 2021 р.                                                 Справа №926/2987-б/20
Західний апеляційний господарський суд в складі колегії суддів: 
головуючий-суддя                                                                    Желік М.Б. 
судді                                                                                             Галушко Н.А.
                                                                                                     Орищин Г.В.
секретар судового засідання Гунька О.П.

розглянувши апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" в особі філії - Чернівецького обласного відділення АТ "Ощадбанк" №122.20-12/855 від 23.09.2021 (вх.№01-05/3316/21 від 01.10.2021)
на ухвалу Господарського суду Чернівецької області від 13.09.2021 (повний текст ухвали складено 16.09.2021, суддя Бутирський А.А.), постановлену за результатами розгляду заяви про визнання грошових вимог до боржника
у справі №926/2987-б/20
за заявою ОСОБА_1 (картка платника податків № НОМЕР_1 ) м.Сторожинець, Чернівецької області 
про банкрутство

за участю представників: 
від апелянта: Калмикова С.С. - представник

Учасникам процесу роз`яснено їх права та обов`язки, передбачені ст.ст. 35, 42, 46 Господарського процесуального кодексу України. 
Відповідно до ст.222 Господарського процесуального кодексу України фіксування судового засідання здійснюється технічними засобами.

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Чернівецької області від 13.09.2021 у справі №926/2987-б/20 визнано грошові вимоги АТ "Державний ощадний банк України" до ОСОБА_1 у сумі 1 531 976,36 грн. заборгованості за кредитом та прострочених відсотків, простроченої комісії, 138594,50 грн. пені, 2355,70 грн. судового збору (рішення Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 03.12.2013 р. у справі №723/1964/13-ц) та 4540,00 грн. судового збору за подання заяви із кредиторськими вимогами, у визнанні вимог АТ "Державний ощадний банк України" на суму 54921,63 грн. відмовлено, внесено до реєстру відомості щодо предмету іпотеки - квартири №19, що складається із чотирьох кімнат, загальною площею 96,6 кв.м. в т.ч. житловою площею 63,3 кв.м. зі всіма невід`ємними її приналежностями, яка розташована по АДРЕСА_3 і належить на праві власності боржнику, зобов`язано керуючого реструктуризацією провести збори кредиторів, призначено судове засідання, на якому буде розглянуто погоджений кредиторами план реструктуризації боргів або прийнято рішення про перехід до процедури погашення боргів чи про закриття провадження у справі.
Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням скаржник звернувся до Західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду Чернівецької області від 13.09.2021 у справі №926/2987-б/20 в частині відмови у визнанні грошових вимог та ухвалити нове рішення, яким задовольнити грошові вимоги АТ "Ощадбанк" в повному обсязі, а саме: визнати грошові вимоги Акціонерного товариства "Державний акціонерний банк України" в особі філії - Чернівецького обласного управління АТ "Ощадбанк" до ОСОБА_1 в розмірі 1  733  588,19 грн., з яких 1  586  897,99 грн. - вимоги, які забезпечені нерухомим майном за іпотечним договором від 04.06.2008 та на підставі рішення Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 03.12.2013, 138  594,50 грн. - пеня на підставі рішення Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 03.12.2013, 4540,00 грн. - судовий збір за подачу заяви про грошові вимоги, 3555,70 грн. - судовий збір на підставі рішення Сторожинецького району Чернівецької області від 03.12.2013.
Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01.10.2021 справу розподілено колегії суддів Західного апеляційного господарського суду у складі: Желік М.Б. - головуючий суддя, члени колегії - Орищин Г.В., Галушко Н.А.
Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 06.10.2021 апеляційну скаргу Апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" в особі філії - Чернівецького обласного відділення АТ "Ощадбанк" залишено без руху, апелянта зобов`язано протягом 10 днів з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху усунути недоліки апеляційної скарги, а саме надати суду докази сплати судового збору.
Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 26.10.2021, після усунення недоліків апеляційної скарги, відкрито апеляційне провадження, встановлено учасникам справи строк для надання обґрунтованого відзиву на апеляційну скаргу до 15.11.2021, призначено розгляд справи на 17.11.2021. 
В судовому засіданні 17.11.2021 представник апелянта надала суду пояснення щодо вимог апеляційної скарги, просила вимоги апеляційної скарги задоволити в повному обсязі.
Інші учасники апеляційного провадження в судове засідання не з`явились, правом подання відзиву на апеляційну скаргу не скористались, хоча були належним чином повідомлені про дату та час судового засідання, що підтверджується повідомленнями про вручення поштового відправлення, долученими до матеріалів справи.
Відповідно до ч.12 ст.270 ГПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи. Відповідно до ч.3 ст.263 ГПК України  відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.
Відповідно до ст.269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.
Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Розглянувши апеляційну скаргу, заслухавши пояснення представника апелянта, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, взявши до уваги межі перегляду справи в апеляційній інстанції, колегія суддів дійшла висновку про те, що вимоги апеляційної скарги підлягають задоволенню частково, а оскаржувану ухвалу слід скасувати в частині пунктів першого та другого резолютивної частини з прийняттям нового рішення в цій частині, з огляду на наступне.
В провадженні Господарського суду Чернівецької області перебуває справа за заявою боржника - фізичної особи ОСОБА_1 (м.Сторожинець, Чернівецької області) про неплатоспроможність. 
Ухвалою Господарського суду Чернівецької області від 05.01.2021 (залишеною без змін постановою Західного апеляційного господарського суду 01.04.2021 та постановою Верховного Суду від 17.06.2021) відкрито провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 (картка платника податків № НОМЕР_1 , АДРЕСА_3 ), введено процедуру реструктуризації боргів боржника, оприлюднено повідомлення про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 , призначено керуючим реструктуризацією арбітражного керуючого Чорненького Сергія Вікторовича.
В межах тридцятиденного строку для подання письмових заяв кредиторів з вимогами до боржника, АТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Чернівецького обласного управління АТ «Ощадбанк» звернулось до Господарського суду Закарпатської області із заявою про визнання кредиторських вимог до боржника на суму 1 733 588,19 грн., з яких 1  586  897,99 грн. - вимоги, які забезпечені нерухомим майном за іпотечним договором від 04.06.2008 та підтверджені рішенням Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 03.12.2013 у справі №723/1964/13-ц, 38  594,50 грн. - пені на підставі рішення від 03.12.2013 у справі №723/1964/13-ц, які слід віднести до вимог шостої черги, 4540,00 грн. - за подачу заяви кредитором - незабезпечені вимоги, що підлягають віднесенню до першої черги, 3555,70 грн. - судовий збір на підставі рішення від 03.12.2013 у справі №723/1964/13-ц - незабезпечені вимоги, що підлягають віднесенню до четвертої черги.
Також заявник просив внести до реєстру вимог кредиторів відомості щодо предмету іпотеки - квартиру №19, що складається із чотирьох кімнат, загальною площею 96,6 кв.м. в т.ч. житловою площею 63,3 кв.м. зі всіма невід`ємними її приналежностями, яка розташована по АДРЕСА_3 , і належить на праві власності боржнику.
Вимоги обґрунтовано наявністю заборгованості у ОСОБА_1 перед банком, яка виникла у божника як майнового поручителя за кредитним зобов`язаннями ОСОБА_3 та підтверджується рішенням Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 03.12.2013 у справі №723/1964/13-ц.
До заяви про визнання кредиторських вимог додано копію іпотечного договору (з майновим поручителем) від 04.06.2008, копію договору відновлювальної кредитної лінії №2126 від 04.06.2008 та копію рішення Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 03.12.2013 у справі №723/1964/13-ц.
Керуючий реструктуризацією арбітражний керуючий Чорненький С.В. у повідомленні про результати розгляду кредиторських вимог зазначив, що заявлені банком вимоги підлягають визнанню в повному обсязі, з них: 1586897,99 грн. - вимоги, які забезпечені нерухомим майном за іпотечним договором від 04.06.2008, 138  594,50 грн. - пеня (ІІІ черга), 3555,70 грн. - судовий збір за рішення №723/1964/13-ц від 03.12.2013, 4540,00 грн. - судовий збір, що підлягає відшкодуванню до задоволення вимог кредиторів.
13.09.2021 кредитор звернувся до господарського суду із заявою про уточнення грошових вимог до боржника в частині уточнення загальної та житлової площі квартири - предмета іпотеки у зв`язку із збільшенням площі внаслідок проведення капітального ремонту. 
В оскарженій ухвалі місцевий господарський суд дійшов висновку про часткове визнання грошових вимог до боржника, а саме в сумі 1  531 976,36 грн. заборгованості за кредитом та прострочених відсотків, простроченої комісії, 138594,50 грн. пені, 2355,70 грн. судового збору рішення Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 03.12.2013 р. у справі №723/1964/13-ц та 4540,00 грн. судового збору за подання заяви із кредиторськими вимогами, у визнанні вимог АТ "Державний ощадний банк України" на суму 54921,63 грн. відмовлено у зв`язку з помилковим визначенням кредитором суми боргу (курс НБУ 33,6347 грн. за Євро).
Вимоги апеляційної скарги обґрунтовано тим, що банк вважає оскаржену ухвалу частково незаконною, прийнятою із неврахуванням обставин, що мають значення для справи, невідповідністю висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, встановленим обставинам справи, неправильним застосуванням норм матеріального права, а тому такою, що підлягає скасуванню в частині відмови у визнанні вимог на суму 54  921,63 грн. з ухваленням нового рішення в частині визнання грошових вимог кредитора в повному обсязі.
Так, скаржник зазначає, що суд першої інстанції не врахував п.5 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу України з процедур банкрутства, яким визначено, що склад та розмір грошових вимог забезпеченого кредитора за зобов`язаннями, які виникли з кредиту в іноземній валюті, який забезпечений іпотекою квартири або житлового будинку, що єдиним місцем проживання сім`ї боржника, визначаються в національній валюті за курсом, встановленим Національним банком України на дату відкриття провадження у справі про банкрутство. 
Кредитор зазначає, що керуючись вказаною нормою Кодексу України з процедур банкрутства, подав заяву про грошові вимоги до боржника в сумі 45540,32 євро, що складає 1  586  897,99 грн. за курсом НБУ станом на день відкриття провадження у справі - 34,846 грн., а саме: 32  000,00єврох34,846грн.=1115 072,00 грн. заборгованості по основному боргу, 13308,32єврох34,846 грн.=463741,72 грн. - прострочені відсотки, 232,00єврох34,846грн.=8084,27 грн. - простроченої комісії.
Також кредитор зазначає, що у відповідності до вимог абз.5 п.3ст.45 КУзПБ у заяві про визнання грошових вимог було вказано розмір пені - 4120,25 євро, який за курсом НБУ станом на дату подання заяви з кредиторськими вимогами до боржника (33,6374 грн) становить 138  594,50 грн., та підлягає включенню до шостої черги вимог кредиторів.
Таким чином, апелянт вказує, що у заяві про визнання кредиторських вимог не було допущено арифметичної помилки щодо розрахунку грошових вимог, як зазначено в оскарженій ухвалі, натомість, суд першої інстанції не врахував правових норм, викладених у ч.2 п.5 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу України з процедур банкрутства.
Окрім того, скаржник вказує, що рішенням Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 03.12.2013 у справі №723/1964/13-ц було солідарно стягнуто з боржника 3555,70 грн. судового збору, проте, в цій частині суд визнав вимоги кредитора лише в розмірі 2355,70 грн.
Колегія суддів апеляційної інстанції встановила, що матеріалами справи підтверджуються наступні фактичні обставини спору.
04.06.2008 між ВАТ АБ «Державний ощадний банк України» та ОСОБА_3 було укладено кредитний договір №2126, за умовами якого позичальник отримала кредит в сумі 32000,00 Євро на строк до 03.06.218 та зобов`язалася його сплатити банку в строк до 03.06.2018 щомісячно рівними частинами, починаючи з 28.07.2010, із сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 16 % річних.
В забезпечення виконання зобов`язань за вказаним кредитним договором 04.06.2008 між ВАТ АБ «Державний ощадний банк України» та ОСОБА_1 був укладений договір іпотеки, згідно з яким в іпотеку банку було передано чотирьохкімнатну квартиру за адресою АДРЕСА_3 , житлова площа якої 56,80 кв.м., а загальна 87,10 кв.м.
Рішенням Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 03.12.2013 у справі №723/1964/13-ц стягнуто з ОСОБА_3 на користь ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі територіально відокремленого безбалансового відділення 10025/0144, 49660 Євро 57 євроцентів (заборгованість за кредитом 32000,00 Євро, 13308,32 Євро прострочених відсотків, 232,00 Євро простроченої комісії та 4120,25 Євро пені), що еквівалентно станом на 03.07.2013 - 516692,80 грн. 
Також цим рішенням в рахунок погашення заборгованості у сумі 49660 Євро 57 євроцентів, що еквівалентно станом на 03.07.2013 - 516692,80 грн., звернуто стягнення на нерухоме майно, а саме: квартиру №19, що складається із чотирьох кімнат, загальною площею 87,10 кв.м. в т.ч. житловою площею 57,80 кв.м. зі всіма невід`ємними її приналежностями, яка розташована по вул. Чапаєва, в будинку АДРЕСА_3 і належить на праві власності ОСОБА_1 , шляхом продажу вказаної квартири на прилюдних торгах, визначивши початкову ціну на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності, на стадії оцінки майна, під час проведення виконавчих дій. 
Окрім того, стягнуто солідарно з ОСОБА_3 та ОСОБА_1 3555,70 грн. судового збору.
Відтак, заявлені банком кредиторські вимоги до боржника - ОСОБА_1 в загальній сумі 49660,57 Євро та 3555,70 грн. підтверджені рішенням Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 03.12.2013 у справі №723/1964/13-ц. У заяві про визнання кредиторських вимог зазначено, що станом на 04.02.2021 рішення виконано не було, заборгованість не погашена, майно не реалізоване. 
При цьому, боржник - ОСОБА_1 (зміна прізвища боржника підтверджується свідоцтвом про шлюб з ОСОБА_5 , виданого 25.01.2013, та копією паспорта ОСОБА_1 ), є майновим поручителем за зобов`язаннями ОСОБА_3 , які виникли з кредиту в іноземній валюті до введення в дію Кодексу України з процедур банкрутства. Зокрема, в іпотеку банку було передано належну боржнику чотирьохкімнатну квартиру за адресою АДРЕСА_3 , житлова площа якої 56,80 кв.м., а загальна 87,10 кв.м.
Як вбачається зі змісту заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність ОСОБА_1 , поданих боржником декларацій про майновий стан за 2017, 2018 та 2019 роки, а також інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта №242462680 від 30.01.2021, належна ОСОБА_1 на праві власності квартира загальною площею 96,6 кв.м., розміщена за адресою АДРЕСА_3 , є єдиним місцем проживання боржника та його сім`ї (чоловіка та двох неповнолітніх дітей).
У абзаці 1 пункту п`ятого Прикінцевих і перехідних положень Кодексу України з процедур банкрутства установлено, що протягом п`яти років з дня введення в дію цього Кодексу заборгованість фізичної особи, що виникла до дня введення в дію цього Кодексу, за кредитом в іноземній валюті, який забезпечений іпотекою квартири або житлового будинку, що є єдиним місцем проживання сім`ї боржника, реструктуризується за процедурою неплатоспроможності фізичної особи згідно з планом реструктуризації або з мировою угодою з урахуванням особливостей, встановлених цим пунктом.
Відповідно до абзацу 6 п.5 Прикінцевих і перехідних положень КУзПБ склад і розмір грошових вимог забезпеченого кредитора за зобов`язаннями, які виникли з кредиту в іноземній валюті, який забезпечений іпотекою квартири або житлового будинку, що є єдиним місцем проживання сім`ї боржника, визначаються в національній валюті за курсом, встановленим Національним банком України на дату відкриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи. До розміру вимог такого забезпеченого кредитора не включаються штрафні санкції та пеня. 
У п.6.4. постанови Верховного Суду від 10.08.2021 у справі №918/127/20 наведено наступні правові висновки: 
«Наведені в пункті 5 Прикінцевих та Перехідних положень КУзПБ особливості застосовуються судом протягом п`яти років з дня введення в дію цього Кодексу, а провадження у справі про відновлення платоспроможності фізичних осіб за цими особливостями здійснюється (з розглядом та визнанням вимог кредиторів, розробленням, затвердженням та виконанням плану реструктуризації боргів боржника - фізичної особи тощо) за таких передумов: - заборгованість фізичної особи виникла до дня введення в дію цього Кодексу; - ця заборгованість фізичної особи виникла за кредитом в іноземній валюті; - такий кредит забезпечений іпотекою квартири або житлового будинку; - предмет іпотеки (квартира або житловий будинок) є єдиним місцем проживання сім`ї боржника.
А тому при розгляді заяв фізичних осіб про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність, а також і на будь якій іншій стадії провадження у такій справі, тобто і при здійсненні провадження у цих справах (розгляді та затвердженні плану реструктуризації боргів боржника тощо) суду, що розглядає цю справу, у разі, коли боржник - фізична особа обґрунтовує свої вимоги неможливістю погашення заборгованості за кредитом в іноземній валюті, належить дослідити та оцінити, зокрема ті обставини, чи мають місце (підтверджені належним чином) імперативно визначені законом підстави для застосування до відповідних правовідносин та процедур у справі про неплатоспроможність боржника - фізичної особи особливостей, передбачених положеннями пункту 5 Прикінцевих та Перехідних положень КУзПБ.»
У заяві про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність боржниця обґрунтовувала свої вимоги неможливістю погашення заборгованості за кредитом в іноземній валюті та вказувала про обставини передачі в іпотеку житлової квартири, яка є єдиним місцем проживання її сім`ї, наведені обставини підтверджені матеріалами справи, однак, суд першої інстанції під час розгляду заяви банку про визнання кредиторських вимог до боржника, що забезпечені іпотекою житлової квартири боржника, не врахував положень п.5 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Кодексу України з процедур банкрутства.
Відтак, колегія суддів погоджується з доводами апелянта про те, що склад і розмір вимог забезпеченого кредитора за зобов`язаннями, які виникли з кредиту в іноземній валюті, відповідно до п.5 Прикінцевих і перехідних положень Кодексу України з процедур банкрутства визначається в національній валюті за курсом, встановленим Національним банком України на дату відкриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи. 
Як встановлено апеляційним судом, станом на дату відкриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 - 05.01.2021, курс євро встановлений Національним банком України, становив 34,9389 гривень (https://index.minfin.com.ua/ua/exchange/archive/2021-01-05).
Оскільки визначена рішенням Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 03.12.2013 у справі №723/1964/13-ц заборгованість становить 49660,57 Євро, з яких 32000,00 Євро - заборгованість за кредитом, 13308,32 Євро - прострочених відсотків, 232,00 Євро - простроченої комісії та 4120,25 Євро - пені), обґрунтованими є вимоги кредитора до боржника в наступному розмірі:
32000,00єврох34,9389грн.=1118044,80 грн - заборгованість по основному боргу
13308,32єврох34,9389грн=464978,06грн - заборгованість за простроченими відсотками
232,00єврох34,9389грн=8105,82 грн. - заборгованість за простроченою комісією
Таким чином, у розрахунку, що міститься у заяві кредитора про визнання грошових вимог до боржника, наведено вірний спосіб визначення розміру заборгованості - у національній валюті за курсом, встановленим Національним банком України на дату відкриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи. Водночас, у вказаному розрахунку кредитор визначив заборгованість за курсом євро - 34,846 грн (станом на 06.01.2021), а саме:
32000,00єврох34,846грн.=1  115  072,00грн. - заборгованість по основному боргу,
13308,32єврох34,846грн.=463741,72грн. - заборгованість за простроченими відсотками,
232,00єврох34,846грн.=8084,27грн. - заборгованість за простроченою комісією.
Вказаний розмір заборгованості кредитор підтримав і у апеляційній скарзі.
Відповідно до ч.1 ст.14 ГПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відтак, апеляційний суд вважає, грошові вимоги до боржника підлягають визнанню в заявленому кредитором розмірі, а саме 1 586 897,99 грн., з яких 1  115  072,00грн. - заборгованість по основному боргу, 463741,72грн. - заборгованість за простроченими відсотками, 8084,27грн. - заборгованість за простроченою комісією.
Верховний Суд у складі судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду у постанові від 04.02.2021 у справі №904/1360/19 звернув увагу, що визначаючи розмір заборгованості боржника, суд зобов`язаний належним чином дослідити подані стороною докази (у цьому випадку - зроблений кредитором розрахунок заборгованості), перевірити їх, оцінити в сукупності та взаємозв`язку з іншими наявними у справі доказами, а в разі незгоди з ними повністю або частково - зазначити правові аргументи на їх спростування та навести в рішенні свій розрахунок, що є процесуальним обов`язком суду.
Натомість, в оскарженій ухвалі суд першої інстанції не дослідив розрахунку заборгованості, не зазначив правових аргументів на його спростування, вказавши лише про відмову у визнанні вимог на суму 54921,63 грн., оскільки кредитором допущено помилку при їх обрахуванні (курс НБУ 33,6347 грн. за Євро).
Разом з цим, необґрунтованими є доводи апелянта про те, що стягнуту за рішенням Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 03.12.2013 у справі №723/1964/13-ц пеню в розмірі 4120,25 євро слід визначити за курсом встановленим Національним банком України на дату звернення із заявою про визнання кредиторських вимог та включити до реєстру вимог кредиторів окремо від основних зобов`язань у шосту чергу.
Колегія суддів зазначає, що відповідно до вимог абзацу шостого п.5 Прикінцевих і перехідних положень КУзПБ склад і розмір грошових вимог забезпеченого кредитора за зобов`язаннями, які виникли з кредиту в іноземній валюті, який забезпечений іпотекою квартири або житлового будинку, що є єдиним місцем проживання сім`ї боржника, визначаються в національній валюті за курсом, встановленим Національним банком України на дату відкриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи. До розміру вимог такого забезпеченого кредитора не включаються штрафні санкції та пеня. 
У постановах Верховного Суду від 14.04.2021 у справі №910/16926/19 та від 15.06.2021 у справі №906/311/20 наведено правовий висновок, відповідно до якого у п.5 Прикінцевих та перехідних положень КУзПБ законодавець визначив тимчасові особливості процедури неплатоспроможності фізичної особи, згідно з якими до розміру вимог забезпеченого кредитора не включаються штрафні санкції та пеня. При цьому, такі вимоги кредитора мають ґрунтуватись на кредитному договорі в іноземній валюті, який забезпечений іпотекою квартири або житлового будинку, що є єдиним місцем проживання сім`ї боржника.
Відтак, у визнанні заявлених банком грошових вимог в розмірі 138  594,50 грн., що складаються із заборгованості по пені, слід відмовити, проте, суд першої інстанції в оскарженій ухвалі не врахував вказаної правової норми та визнав заборгованість по пені у складі грошових вимог забезпеченого кредитора.
Окрім того, колегія суддів погоджується з доводами скаржника про те, що рішенням Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 03.12.2013 у справі №723/1964/13-ц було солідарно стягнуто з боржника судовий збір в розмірі 3555,70 грн., однак, в оскарженій ухвалі суд першої інстанції невмотивовано визнав заявлені вимоги кредитора в цій частині в розмірі  2355,70 грн.
Відповідно до ч.2 ст.133 КУзПБ витрати, пов`язані з провадженням у справі про неплатоспроможність (витрати на оплату судового збору, сплату винагороди і відшкодування витрат арбітражного керуючого, пов`язаних з виконанням ним своїх повноважень, оплату послуг спеціалістів для проведення оцінки майнових об`єктів, що підлягають продажу, а також витрати на проведення аукціону), відшкодовуються у повному обсязі до задоволення вимог кредиторів. До таких витрат слід віднести вимоги кредитора зі сплати судового збору в розмірі 4540,00 грн., сплаченого за подання до господарського суду заяви  про визнання кредиторських вимог. 
Відповідно до ч.3 ст.133 КУзПБ вимоги кредиторів за зобов`язаннями боржника, забезпеченими заставою майна фізичної особи, задовольняються за рахунок такого майна. Кошти, отримані від продажу майна банкрута, що є предметом забезпечення, після покриття витрат, пов`язаних з утриманням, збереженням та продажем цього майна, та сплати додаткової винагороди арбітражного керуючого відповідно до положень статті 30 цього Кодексу використовуються виключно для задоволення вимог кредитора за зобов`язаннями, які таке майно забезпечує. Як вбачається з матеріалів справи, заявлені банком кредиторські вимоги в розмірі 1  586  897,99 грн. заборгованості за кредитом, прострочених відсотків, та простроченої комісії, є вимогами, що забезпечені заставою майна боржника - житлової квартири, якає єдиним місцем проживання боржника та його сім`ї.
Відповідно до ч.4 ст.133 КУзПБ вимоги кредиторів, включені до реєстру вимог кредиторів, задовольняються у такій черговості: 1) у першу чергу задовольняються вимоги до боржника щодо сплати аліментів, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи, сплати страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне та інше соціальне страхування; 2) у другу чергу задовольняються вимоги щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів) та проводяться розрахунки з іншими кредиторами; 3) у третю чергу сплачуються неустойки (штраф, пеня), внесені до реєстру вимог кредиторів. Відтак, вимоги в розмірі 3555,70 грн. судового збору відповідно до рішення Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 03.12.2013 у справі №723/1964/13-ц слід віднести до другої черги реєстру вимог кредиторів.
Відповідно до п.1, п.4 ч.1 ст.277 ГПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є нез`ясування обставин, що мають значення для справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права. Відповідно до ч.4 ст.269 ГПК України суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
Враховуючи встановлені обставини справи, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку, що вимоги апеляційної скарги слід задоволити частково, оскаржену ухвалу скасувати в частині пункту першого та другого резолютивної частини та прийняти в цій частині нове рішення, яким визнати грошові вимоги Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Чернівецького обласного управління АТ «Ощадбанк» до боржника фізичної особи ОСОБА_1 на загальну суму 1  594  996,69 грн., з яких 4540,00 - витрати на оплату судового збору, які відшкодовуються до задоволення вимог кредиторів, 1 586 897,99 грн. заборгованості за кредитом та прострочених відсотків, простроченої комісії - вимоги забезпечені заставою майна боржника, 3555,70 грн. - судового збору відповідно до рішення Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 03.12.2013 у справі №723/1964/13-ц - вимоги другої черги реєстру вимог кредиторів, у визнанні вимог АТ «Державний ощадний банк України» на суму 138  594,50 грн. пені слід відмовити.
Судовий збір, сплачений за подання апеляційної скарги відповідно до платіжного доручення №5105719225 від 22.09.2021 на суму 2270,00 грн. та платіжного доручення №1140250625 від 13.10.2021 на суму 4540,00 грн., в загальному розмірі 6810,00 грн. слід покласти на боржника - ОСОБА_1 (відшкодувати кредитору - Акціонерному товариству «Державний ощадний банк України» в особі філії - Чернівецького обласного управління АТ «Ощадбанк» в порядку ч.2 ст.133 КУзПБ).
Керуючись ст.ст.86, 129, 269, 270, 277, 282 ГПК України, Західний апеляційний господарський суд
ПОСТАНОВИВ:

           1. Вимоги апеляційної скарги Акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" в особі філії - Чернівецького обласного відділення АТ "Ощадбанк" №122.20-12/855 від 23.09.2021 (вх.№01-05/3316/21 від 01.10.2021) -  задоволити частково.
 2. Ухвалу Господарського суду Чернівецької області від 13.09.2021 у справі №926/2987-б/20 - скасувати в частині пунктів першого та другого резолютивної частини.
          Прийняти в цій частині нове рішення, яким визнати грошові вимоги Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» (м. Київ, вул. Госпітальна, 12Г, ідентифікаційний код в ЄДРПОУ 0032129) в особі філії - Чернівецького обласного управління АТ «Ощадбанк» (58013, м.Чернівці, вул.Героїв Майдану, 244, ідентифікаційний код в ЄДРПОУ 09356307) до боржника фізичної особи ОСОБА_1 (картка платника податків № НОМЕР_1 ) м. Сторожинець, Чернівецької області) на загальну суму
1  594  996,69 грн., з яких
4540,00 - витрати на оплату судового збору, які відшкодовуються до задоволення вимог кредиторів, 
1  586  897,99 грн. заборгованості за кредитом та прострочених відсотків, простроченої комісії, - вимоги забезпечені заставою майна боржника,
3555,70 грн. - судового збору відповідно до рішення Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 03.12.2013 у справі № 723/1964/13-ц - вимоги другої черги реєстру вимог кредиторів.
У визнанні вимог АТ «Державний ощадний банк України» на суму 138  594,50 грн. пені - відмовити.
В решті оскаржену ухвалу - залишити без змін.
 3. Судовий збір, сплачений за подання апеляційної скарги, в розмірі 6810,00 грн. покласти на боржника - ОСОБА_1 (відшкодувати кредитору -  Акціонерному товариству «Державний ощадний банк України» в особі філії - Чернівецького обласного управління АТ «Ощадбанк» в порядку ч.2 ст.133 КУзПБ).

Матеріали справи повернути в місцевий господарський суд.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку і строки встановлені ст. 287,288 ГПК України протягом двадцяти днів з дня її проголошення.

Повний текст постанови складено 22.11.2021.

Головуючий           суддя                                                            Желік М.Б. 

                              суддя                                                   Галушко Н.А.

суддя                                                            Орищин Г.В.