Дата документу 04.11.2021 Справа № 320/7217/16-ц

ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

 
Єдиний унікальний № 320/7217/16                                Головуючий у 1 інстанції 
№ провадження 22-ц/807/3754/21                                        Редько О.В.
Доповідач: Бєлка В.Ю.

ПОСТАНОВА
 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопада 2021 року                                                        м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого:        Бєлки В.Ю.
Суддів:        Крилової О.В.
       Маловічко С.В.
За участю секретаря:        Книш С.В. 
       
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 07 липня 2021 року у об`єднаній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , державної нотаріальної контори м. Мелітополя, за участю третьої особи: КП «Мелітопольського МБТІ», про встановлення незаконного набуття права власності на квартиру та за позовом ОСОБА_1 до Мелітопольської міської державної нотаріальної контори про визнання права власності,
В С Т А Н О В И В:
       У листопаді 2016 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, який в ході розгляду справи був уточнений до Мелітопольської міської державної нотаріальної контори про визнання права власності.
       Також ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 , державної нотаріальної контори м. Мелітополя, за участю третьої особи: КП «Мелітопольського МБТІ», про встановлення незаконного набуття права власності на квартиру.
       Ухвалою Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 14 червня 2018 року цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , державної нотаріальної контори м. Мелітополя, за участю третьої особи: КП «Мелітопольського МБТІ», про встановлення незаконного набуття права власності на квартиру об`єднано в одне провадження зі справою ОСОБА_1 до Мелітопольської міської державної нотаріальної контори про визнання права власності.
       Ухвалою Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 07 липня 2021 року в задоволені клопотання ОСОБА_1 про призначення посмертної психіатричної експертизи відмовлено.
       Провадження по об`єднаній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , державної нотаріальної контори м. Мелітополя, за участю третьої особи: КП «Мелітопольського МБТІ», про встановлення незаконного набуття права власності на квартиру та за позовом ОСОБА_1 до Мелітопольської міської державної нотаріальної контори про визнання права власності закрито.
       Не погоджуючись з ухвалою суду в частині закриття провадження у справі ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу.
У апеляційній скарзі ОСОБА_1 зазначає, що ухвала суду постановлена з порушенням норм матеріального і процесуального права. Апеляційну скаргу мотивує тим, що суд судом зроблено хибний висновок щодо наявності набраних законної сили рішень з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет спору і з тих самих підстав. Просить скасувати ухвалу суду і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Вислухавши доповідь судді, вивчивши апеляційну скаргу та матеріали справи, колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на таке.
       За змістом ч.1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
       Згідно із п.6 ч.1 ст.374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.        Відповідно до п.4 ч.1 ст.379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.
       Постановляючи ухвалу про закриття провадження у справі, суд першої інстанції виходив з того, що у позивача відсутні правові підстави для звернення до суду з вказаним позовом, оскільки зазначені в позовній заяві підстави вже були предметом розгляду як в суді першої, так і в судах апеляційної та касаційної інстанції. 
       Колегія суддів не погоджується з вказаними висновками суду першої інстанції.
       Згідно ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
       Відповідно до статті 18 ЦПК України судові рішення є обов`язковими для виконання на всій території України.
       За змістом частини першої статті 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальним правами; зловживання процесуальними правами не допускається.
       За приписами п. 3 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо набрали законної сили рішення суду або ухвала суду про закриття провадження у справі, ухвалені або постановлені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили за тими самими вимогами.
       Закриття провадження у справі у цьому разі можливе за умови, що рішення, яке набрало законної сили, є тотожним позову, який розглядається, тобто збігаються сторони, предмет і підстави позовів.
       Відповідно до наведеної норми позови вважаються тотожними, якщо в них одночасно збігаються сторони, підстави та предмет спору, тобто коли позови повністю збігаються за складом учасників цивільного процесу, матеріально-правовими вимогами та обставинами, що обґрунтовують звернення до суду. Нетотожність хоча б одного із цих чинників не перешкоджає повторному зверненню до суду заінтересованих осіб за вирішенням спору.
       Зазначена правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду України від 22 квітня 2015 року № 6-79цс15.
       Закриття провадження у справі - це одна з форм закінчення розгляду цивільної справи без винесення рішення суду у зв`язку з виявленням після відкриття провадження обставин, з якими закон пов`язує неможливість подальшого судового розгляду справи.
       У розумінні цивільного процесуального закону предмет позову - це матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої він просить ухвалити судове рішення.
       Визначаючи підстави позову як елементу його змісту, суд повинен перевірити, на підставі чого, тобто яких фактів (обставин) і норм закону позивач просить про захист свого права.
       Підстави та предмет позову визначається позивачем самостійно та зазначаються у позовній заяві.
       Неможливість повторного розгляду справи за наявності рішення суду, що набрало законної сили, постановленого між тими ж сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, ґрунтується на правових наслідках набрання рішенням суду законної сили.
       Європейський суд з справ людини у рішеннях від 25 липня 2002 року у справі "Совтрансавто-Холдинг" проти України" та від 28 жовтня 1999 року у справі "Брумареску проти Румунії" зазначав, що існує усталена судом практика конвенційних органів щодо визначення основним елементом верховенства права принципу правової певності, який передбачає серед іншого і те, що у будь-якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлено під сумнів.
       Встановлено, що в провадженні Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області знаходились цивільні справи, по яким були ухвалені судом рішення:
справа №815/1325/2012 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , яка діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_3 , третя особа – Мелітопольська міська державна нотаріальна контора Запорізької області про визнання заповіту ОСОБА_4 вчиненого на користь неповнолітнього ОСОБА_2 , посвідченого приватним нотаріусом Мелітопольського міського нотаріального округу Горох Л.І. 20.12.2007 року – недійсним; 
справа №320/4124/13-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_5 , третя особа – ОСОБА_3 , яка діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 про визнання дій незаконними; справа № 320/12514/14-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , яка діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 про визнання заповіту недійсним;
справа № 320/9257/15-ц за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_5 , ОСОБА_3 , яка є законним представником неповнолітнього ОСОБА_2 про визнання неправомірними дій нотаріуса та визнання недійсним заповіту;
справа № 320/6746/15-ц за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання заповіту недійсним;
справа №320/1541/17-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа – Мелітопольська міська державна нотаріальна контора про встановлення факту незаконного набуття права власності. 
       Закриття провадження у справі можливе лише за умови, що рішення, яке набрало законної сили, є тотожним до позову, який розглядається, тобто збігаються сторони, предмет і підстави позовів. Нетотожність хоча б одного елементу не перешкоджає заінтересованим особам звернутись до суду з позовом і не дає суду підстав закривати провадження у справі.
       З наведено слідує, що правові підстави звернення ОСОБА_1 з вищевказаними позовами, є різними, що не перешкоджає повторному зверненню до суду заінтересованих осіб за вирішенням спору.
       Зі змісту уточненої позовної заяви ОСОБА_1 від 10.09.2018 року вбачається, що заявлені позовні вимоги не є аналогічними та тотожними, а тому вирішуючи питання про закриття провадження, суд першої інстанції помилково дійшов висновку щодо предмета, підстав позову та обставин, що обґрунтовують звернення до суду, відсутність правової підстави для звернення до суду та передчасно закрив провадження у даній справі.
       З огляду на вказане, закриваючи провадження у цій справ, суд не звернув уваги на відмінність складових позову та зміну його підстав, у зв`язку з чим помилкового дійшов висновку про тотожність позовів та існування судових рішень між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав
       Таким чином, закриття судом провадження у справі на підставі п.3 ч.1 ст.255 ЦПК України суперечить змісту цієї норми та перешкоджає подальшому провадженню у справі щодо існуючого у сторін спору.
       На підставі зазначеного, колегія суддів приходить до висновку, що допущені судом порушення норм процесуального права призвели до постановлення помилкової (передчасної) ухвали, яка підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду (вирішення питання) до суду першої інстанції.
       Керуючись ст. ст. 374, 379, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд,
                                       П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
               Ухвалу Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 07 липня 2021 року по цій справі скасувати та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.
       Дата складання повної постанови 09 листопада 2021 року.
               Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

       Головуючий:                                                                        В.Ю. Бєлка

       Судді:                                                                                О.В. Крилова
       
                                                                                       С.В. Маловічко