Справа № 728/1402/21 	Головуючий у 1 інстанції Глушко О. І. 	
Провадження № 33/4823/441/21 	  	
Категорія - ч. 1 ст. 130, ст. 185 КУпАП    	  	

П О С Т А Н О В А 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 вересня 2021 року 	місто Чернігів	

Чернігівський апеляційний суд у складі судді судової палати у кримінальних справах Баглая І.П., 

з участю особи, яка притягується 
до адміністративної відповідальності  ОСОБА_1 , 

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Бахмацького районного суду Чернігівської області від 26 серпня 2021 року.
Цією постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого по АДРЕСА_1 , притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення з накладенням стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік. Провадження по адміністративній справі відносно ОСОБА_1 за ст. 185 КУпАП закрито в зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 454 грн. 00 коп..
Судом першої інстанції ОСОБА_1 визнано винуватим у порушенні пункту 2.5 Правил дорожнього руху, яке виразилося у відмові його від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння як особи, яка 23 червня 2021 року, о 15 год. 15 хв., по вул. Батуринській, 6, у м. Бахмач, Чернігівської області керувала автомашиною ВАЗ, державний номерний знак НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння. 
23 червня 2021 року, інспектором СРПП відділення поліції № 1 Ніжинського РВП Гнідовським С.Д. складено протокол (серія АПР18 368304) відносно ОСОБА_1 за ст. 185 КУпАП, зі змісту якого вбачається, що 23 червня 2021 року, о 16 год. 45 хв., ОСОБА_1 знаходився в магазині «Галина» з явними ознаками алкогольного сп`яніння. На законну вимогу інспектора Ковалевського І.Г. припинити адміністративне правопорушення не реагував, висловлювався нецензурною лексикою на адресу поліцейського, погрожував фізичною розправою.
Зазначені матеріали об`єднані в одне провадження, з урахуванням положень ч. 2 ст. 36 КУпАП, оскільки вищевказані адміністративні правопорушення скоєні однією й тією самою особою і справи про адміністративні правопорушення розглядаються одним і тим же органом.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову місцевого суду скасувати, а провадження у справі закрити. Зазначає, що самі обставини події, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення за ч. І ст. 130 КУпАП, не відповідають дійсним обставинам та відомостям, які зазначені у протоколі. 23.06.2021, він приїхав на автомашині на стоянку по вул. Батуринська, в м. Бахмач, припинив рух, вимкнув двигун, передав право керування автомобілем з ключами гр. ОСОБА_2 , вийшов з автомобіля та пішов до магазину «Галина» з метою попити кави, пива та пішки піти додому. У зазначений в протоколі та постанові суду час керування автомобілем (15 год. 15 хв.) його ніхто не зупиняв, на відеозаписі з камери (стоянка №1) видно як він приїхав на стоянку о 15 год. 20 хв., в 15 год. 22 хв. вийшов з авто та пішов в магазин, де вживав спиртне. В 15 год. 26 хв. вийшов з магазину, в 15 год. 27 хв. знову зайшов в магазин, у 15 год. 34 хв. вийшов з магазину і пішов по тротуару від магазину та в протилежну сторону від свого автомобіля по своїх особистих справах. В 15 год. 36 хв. до нього підійшли поліцейські та повернули його до прилеглої з магазином «Галина» території. Таким чином від початку припинення керування транспортним засобом до першого спілкування з поліцейськими пройшло 16 хвилин, він не був вже водієм і перебував у статусі пішохода, а відтак на нього вимога п.2.5 ПДР як пішохода не поширюється. Вважає, в оскаржуваній постанові суддя помилково прийшла до висновку про те, що якщо він має автомобіль то є водієм і зобов`язаний у будь якому випадку проходить огляд на стан сп`яніння, наявність автомобіля не надає його власнику статусу водія у необмеженому часі щодо передбачених ПДР прав та обов`язків. Коли поліцейський почав пропонувати йому пройти освідування на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «Драгер» то він відповів, що він не є водієм транспортного засобу, а є пішоходом. Вимога поліцейського йому як особі, яка після передачі права керування зі спливом часу 16 хвилин ніякого відношення до керування транспортним засобом не має, пройти огляд на стан сп`яніння, являється незаконною і не ґрунтується на приписах ст. 19 Конституції України, де передбачено, що правовий порядок в Україні грунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Оскільки він вже не був водієм транспортного засобу та не керував ним, то у поліцейського була відсутня правова підстава проведення огляду, в тому числі медичного. Крім того, фактом, який спростовує керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння є та обставина, що він від керування транспортним засобом не відсторонювався. Під час зупинки його поліцейськими, коли він йшов у пішому порядку, то він не керував транспортним засобом, не здійснював усвідомлену і цілеспрямовану діяльність з використання відповідних функцій водія, а тому його відмова від проходження освідування була правомірною. Допитані у якості свідків по справі поліцейські ОСОБА_3 та ОСОБА_4 повідомили, що його у відповідності до ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» як водія не зупиняли, а зупиняли його як пішохода, вважали що він сяде за кермо, але цього не відбулося, тому що не дочекалися. Це вказує на те, що на момент спілкування з поліцейськими він вже не був водієм, а мав статус пішохода, права та обов`язки якого прямо закріплені у ПДР, від моменту зупинки автомобіля з послідуючою передачею права керування авто іншій особі та до початку вжиття спиртного його ніхто не перевіряв та освідуватися не пропонував.
Із матеріалів справи, пояснень ОСОБА_1 , а також доводів апеляційної скарги вбачається, що вона необґрунтована. 
Викладені ОСОБА_1 в апеляційній скарзі твердження голослівні, нічим не підтверджені, а тому апеляційний суд їх розцінює як намагання уникнути відповідальності.
У відповідності до п. 2.5 Правил дорожнього руху, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Факт скоєння правопорушення ОСОБА_1 узгоджується з іншими наявними доказами та підтверджується: протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 472344 від 23.06.2021; відеозаписом з нагрудної камери поліцейського та поясненнями поліцейських у суді.
Як вбачається з оглянутого відеозапису, ОСОБА_1 не повідомляв поліцейських, що хтось інший керував його транспортним засобом чи він передавав його керування іншій особі. Свідок ОСОБА_2 на відеозаписі підтвердив, що саме ОСОБА_1 керував транспортним засобом. На пропозицію поліцейських пройти огляд на стан сп`яніння ОСОБА_1 відмовився. Саме за відмову від освідування його і притягнуто до відповідальності.
Допитаний інспектор СРПП відділення поліції №1 Ніжинського РВП ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_5 у місцевому суді пояснив, що спільно з інспектором СРПП ОСОБА_4 чергували біля магазину «Галина», де пили каву. В цей час під`їхав автомобіль під керуванням ОСОБА_1 . При вході до магазину повз них, від ОСОБА_1 на відстані близько одного метра було чути запах алкогольного перегару. Вони чекали доки ОСОБА_1 вийде з магазину та поїде з метою здійснити огляд на стан сп`яніння. Вийшовши вдруге з магазину ОСОБА_1 пішов за його приміщення справляти природні потреби, де вони і затримали його. При цьому ОСОБА_1 висловлювався нецензурною лайкою, чинив опір, від проходження огляду на стан сп`яніння відмовився. Для встановлення його особи та складення протоколів він був доставлений до відділення поліції. 
Пояснення,  аналогічні поясненням інспектора СРПП ОСОБА_5 , надав місцевому суду інспектор СРПП відділення поліції №1 Ніжинського РВП ГУНП в Чернігівській області Гнідовський С.Д.
Посилання ОСОБА_1 на ту обставину, що він був затриманий працівниками поліції як пішохід, місцевий суд правильно не прийняв до уваги, оскільки той був водієм транспортного засобу та керував ним, із-за керма автомашини вийшов на очах поліцейських. 
Також апеляційний суд погоджується з місцевим судом в частині критичної оцінки останнім  показань ОСОБА_1 з приводу того, що вийшовши з магазину він мав намір пішки йти додому до с. Бахмач, оскільки, відстань між магазином « ІНФОРМАЦІЯ_2 », розташованим в місті Бахмач та селом Бахмач, де проживає ОСОБА_1 , становить біля 8 кілометрів.
Отже порушень законодавства, які б потягли за собою скасування чи зміну оскаржуваної постанови, у справі не вбачається. 
На підставі викладеного, керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,   

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову Бахмацького районного суду Чернігівської області від 26 серпня 2021 року щодо ОСОБА_1 – без змін.
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає. 

Суддя	І. П. Баглай