Постанова                                                   
іменем України
23 листопада 2021 року?
м. Київ
 
справа № 234/2049/18
провадження № 51-2287км21
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:?
Головуючого                                             ОСОБА_1 ,?
суддів                                                           ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю:?
секретаря судового засідання             ОСОБА_4 ,
засудженого                                               ОСОБА_5 ,
захисника
(в режимі відеоконференції)                  ОСОБА_6 ,
прокурора                                                   ОСОБА_7 ,
розглянув касаційну скаргу захисника засудженого ОСОБА_5 – ОСОБА_6 на вирок Краматорського міського суду Донецької області від 17 червня 2020 року та ухвалу Донецького апеляційного суду від 23 березня 2021 року в кримінальних провадженнях, відомості щодо яких внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12019050390001199 від 24 березня 2019 року, №12018050390000027 від 03 січня 2018 року, №12018050390004121 від 05 грудня 2018 року,  за обвинуваченням 
ОСОБА_5 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України,такого, що судимості не мав,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 3 статті 185, частиною 3 статті 187, частиною 2 статті 15 і частиною 2 статті 185 Кримінального кодексу України (далі — КК).
Зміст оскаржених судових рішень і встановлені судами 
першої та апеляційної інстанцій обставини
За вироком Краматорського міського суду Донецької області від 17  червня 2020 року ОСОБА_5 засуджений до покарання у виді: за частиною 3 статті 185 КК позбавлення волі строком на 3 роки з ізоляцією засудженого та поміщенням його до кримінально- виконавчої установи закритого типу; за частиною 2 статті 15, частиною 2 статті 185 КК - 2 років позбавлення волі з ізоляцією засудженого та поміщенням його до кримінально- виконавчої установи закритого типу; за частиною 3 статті 187 КК — 7 років позбавлення волі з ізоляцією засудженого та поміщенням його до кримінально-виконавчої установи закритого типу без конфіскації майна.
Згідно із частиною 1 статті 70 КК за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим ОСОБА_5 остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 7 років з ізоляцією засудженого та поміщенням його до кримінально-виконавчої установи закритого типу без конфіскації майна.
Строк відбування покарання засудженому ОСОБА_5 ухвалено обчислювати з 25 березня 2019 року.
Ухвалено залишити без зміни утримання ОСОБА_5 під вартою в Бахмутській установі виконання покарань ( №6) в Донецькій області до набрання вироком чинності. 
Цим же вироком також засуджено ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , однак щодо них учасниками провадження цей вирок не оскаржується.
Як установлено судом та детально викладено у вироку суду першої інстанції, ОСОБА_5 визнано винуватим та засуджено за вчинення кримінальних правопорушень за наступних обставин. 
18 березня 2019 року о 19:00 ОСОБА_5 разом з ОСОБА_9 прийшли до території домоволодіння АДРЕСА_2 , та постукали у вхідні двері будинку, однак почули відмову ОСОБА_10 на прохання пройти до приміщення будинку.
У цей момент ОСОБА_5 , відповідно до заздалегідь розподілених злочинних ролей, діючи за попередньою змовою групою осіб разом з ОСОБА_9 , реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на відкрите заволодіння майном, шляхом розбиття віконного скла проник через вікно до приміщення вищевказаного будинку, а потім прослідувавши через приміщення будинку, підійшов до ОСОБА_10 зі спини, який перебував у коридорі, де, виходячи за рамки домовленостей з ОСОБА_9 , здійснив не менше двох ударів дерев`яним предметом у спину ОСОБА_10 , від чого останній, втративши рівновагу, відійшов від вхідної двері та впав на підлогу, тим самим ОСОБА_5 подолав волю ОСОБА_10 до супротиву.
Далі ОСОБА_5 відчинив двері та впустив ОСОБА_9 . Зайшовши до будинку ОСОБА_9 , не підозрюючи щодо дій, вчинених ОСОБА_5 в частині заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_10 , та ступеня тяжкості таких тілесних ушкоджень, разом з ОСОБА_5 заволоділи майном останнього на загальну суму 532,08 грн та спричинили йому матеріальну шкоду на вказану суму.
Крім того, ОСОБА_10 у результаті злочинних дій ОСОБА_5 були заподіяні тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості, які вимагають тривалого терміну лікування - понад 21 день (3 тижні).
27 грудня 2017 року о 09:00 неповнолітні ОСОБА_8 разом із ОСОБА_5 за попередньою змовою, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та розуміючи при цьому їхню суспільну небезпечність, діючи таємно, умисно, з корисливих мотивів, переконавшись, що за їхніми діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу через неогороджену ділянку двору проникли на територію домоволодіння АДРЕСА_3 , що є сховищем, звідки викрали майно на загальну суму 877,64 грн, чим спричинили потерпілій ОСОБА_11 матеріальну шкоду на вказану суму.
05 грудня 2018 року о 20:10 неповнолітній ОСОБА_5 знаходився у приміщенні магазину «Продукти 665 ТОВ АТБ-маркет», розташованого за адресою: м. Краматорськ, вул. В. Шеймана, 1, де, перебуваючи у торговому залі, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, діючи умисно, таємно, повторно, з корисливих мотивів, з торговельного прилавку взяв дві пляшки з алкогольними напоями: віскі «Scotch Whisky Richardson» об`ємом 0,70 л, вартістю 300,40 грн та «Gran Margues» об`ємом 0,7 л, вартістю 106,90 грн та сховав їх під куртку, в яку був одягнутий, тим самим намагався викрасти майно, що належить магазину. Однак свій злочинний умисел довести до кінця не зміг з причин, що не залежали від його волі, оскільки був зупинений на виході з магазину працівниками охорони вказаного супермаркету.
Ухвалою Донецького апеляційного суду від 23 березня 2021 року вказаний вирок суду першої інстанції щодо ОСОБА_9 змінено.
Виключено з мотивувальної частини вироку з формулювання обвинувачення щодо ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 186 КК, посилання на вчинення кримінального правопорушення з метою розбійного нападу на ОСОБА_10 .
Зазначено, що ОСОБА_9 при скоєнні кримінального правопорушення за епізодом щодо потерпілого ОСОБА_10 діяв з метою відкритого заволодіння майном.
В іншій частині вирок суду першої інстанції залишено без зміни.
Вимоги касаційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала
У касаційній скарзі захисник ставить вимогу про скасування вказаних судових рішень та призначення нового розгляду в суді першої інстанції. Посилається на істотні порушення вимог кримінального процесуального закону.
Свої вимоги захисник обґрунтовує тим, що суди не врахували проведення затримання неповнолітнього засудженого без захисника та законного представника, що підтверджується протоколом затримання від 25 березня 2019 року, а також вважає, що висновки про вчинення крадіжок зроблено за відсутності експертизи про вартість викраденого майна.
Заслухавши доповідь судді, доводи засудженого і захисника, які підтримали касаційну скаргу, доводи прокурора, який заперечував проти задоволення касаційної скарги, обговоривши доводи, наведені в касаційній скарзі, та перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що касаційна скарга задоволенню не підлягає на наступних підставах. 
Мотиви Суду
Відповідно до частини 1 статті 433 Кримінального процесуального кодексу України (далі – КПК) суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.
Частина 2 цієї статті вказує на те, що суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги.
Обґрунтованості доведення винуватості засудженого ОСОБА_5 за частиною 3 статті 185, частиною 3 статті 187, частиною 2 статті 15, частиною 2 статті 185 КК та правильності кваліфікації його дій у касаційній скарзі захисник не заперечує та не оскаржує.
Доводів захисника щодо істотного порушення вимог кримінального процесуального закону, що виразилося у порушенні права засудженого ОСОБА_5 на захист під час його затримання 25 березня 2019 року та невстановлення вартості викраденого майна на підставі висновку експертизи, у результаті перевірки матеріалів кримінального провадження колегією суддів не було підтверджено.
Як убачається з матеріалів кримінального провадження, на розгляд до суду надійшли три обвинувальні акти, у тому числі щодо ОСОБА_5 :
- 15 лютого 2018 року до суду надійшов обвинувальний акт №12018050390000027 від 03 січня 2018 року, у тому числі щодо ОСОБА_5 за частиною 3 статті 185 КК, за яким йому інкриміновані дії, що відбулися 27 грудня 2017 року;
- 14 травня 2019 року до суду надійшов обвинувальний акт №12019050390001199 від 24 березня 2019 року, у тому числі щодо ОСОБА_5 за частиною 3 статті 187 КК, за яким йому інкриміновані дії, що відбулися 18 березня 2019 року;
- 28 січня 2019 року до суду надійшов обвинувальний акт №12018050390004121 від 05 грудня 2018 року щодо ОСОБА_5 за частиною 2 статті 15, частиною 2 статті 185 КК,  за яким йому інкриміновані дії, що відбулися 05 грудня 2018 року.
Як правильно встановлено під час провадження, ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення за частиною 3 статті 185 КК, будучи неповнолітнім, оскільки народився ІНФОРМАЦІЯ_2 . 
Відповідно до наданих прокурором до суду доказів, обвинувального акта та реєстру матеріалів досудового розслідування, досудове розслідування щодо ОСОБА_5 за частиною 3 статті 185 КК проводилося з дотриманням вимог статей 52, 227 КК та було залучено захисника і законного представника неповнолітнього. Заходи забезпечення кримінального провадження до ОСОБА_5 не застосовувалися.
Під час досудового розслідування, що здійснювалося в рамках кримінального провадження №12019050390001199, встановлювалися обставини вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення за частиною 3 статті 187 КК, скоєного 18 березня 2019 року щодо ОСОБА_10 . Вказане кримінальне правопорушення вчинено ОСОБА_5 у неповнолітньому віці.
З матеріалів кримінального провадження вбачається, що 24 березня 2019 року до правоохоронного органу звернувся потерпілий ОСОБА_10 про вчинення 18 березня 2019 року щодо нього протиправних дій. Відомості про вчинення кримінального правопорушення внесені до ЄРДР 24 березня 2019 року (т.1 а.п.88-94; т. 2 а.п.64). ОСОБА_5 був затриманий 25 березня 2019 року, цього ж дня йому було призначено захисника, залучено законного представника, а 27 березня 2019 року застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою.
З протоколу затримання ОСОБА_5 від 25 березня 2019 року  вбачається, що про його затримання було повідомлено бабусі ОСОБА_12 , така процесуальна дія проведена об 00:58 у присутності двох понятих.
На підставі доручення про надання безоплатної вторинної правової допомоги від 25 березня 2019 року призначено адвоката ОСОБА_13 , якому доручено прибути 25 березня 2019 року о 02:11 у приміщення Краматорського ВП ГУНП в Донецькій області (т.1 а.п. 93, т. 2 а.п. 83, 84, 85, 87).
Ураховуючи викладені обставини, колегія суддів не вбачає порушень прав ОСОБА_5 на захист під час його затримання в рамках кримінального провадження №12019050390001199 від 24 березня 2019 року. Колегією суддів встановлено, що з ОСОБА_5 не проводилися процесуальні дії та не здобувалися докази, які б були покладені  в основу доведеності його винуватості. 
У зв`язку із чим сам факт затримання неповнолітньої особи, про вік якої стало відомо при встановленні її особи, не може вплинути на доведеність винуватості в рамках кримінального провадження №12019050390001199. 
Також колегія суддів не вбачає порушень кримінального процесуального закону, а саме вимог статті 242 КПК, під час встановлення вартості майна в рамках кримінальних проваджень №12018050390004121 від 05 грудня 2018 року, №12018050390000027 від 03 січня 2018 року.
Як убачається з матеріалів кримінального провадження, вартість викраденого в приміщенні магазину «Продукти 665 ТОВ АТБ-маркет» майна встановлено на підставі витягу оцінювача № 292, за якою встановлено, що ринкова вартість майна віскі «Scotch Whisky Richardson» об`ємом 0,70 л, та алкогольного напою на основі рому зі смаком меду «Gran Margues» об`ємом 0,7 л, складає 407,30 грн (т.2 а.п.34-40). 
Вказана оцінка проводилася на підставі постанови  слідчого від 27 грудня 2018 року про залучення спеціаліста у кримінальному провадженні та призначення експертної оцінки вартості майна, оскільки експерт Донецького НДЕКЦ МВС не зміг виконати ухвалу слідчого судді від 14 грудня 2018 року, тому що за результатами проведеного аналізу щодо реалізації вказаної продукції ним виявлено лише одну цінову пропозицію від торговельної мережі ТОВ «АТБ-Маркет» (т.2 а.п.31-33). 
Вартість викраденого в потерпілої ОСОБА_11   майна на суму 877,64 грн установлено згідно зі звітом оцінювача №17 за постановою слідчого від 12 січня 2018 року про залучення спеціаліста у кримінальному провадженні (т.2 а.п. 149-155).
Під час провадження сторона захисту не ставила під сумнів допустимість таких доказів та повноваження спеціаліста. 
Дії слідчого щодо встановлення вартості майна під час досудового розслідування узгоджуються з висновком, викладеним у постанові об`єднаної палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 25 листопада 2019 року (справа № 420/1667/18), де вказувалося на те, що імперативність статті 242 КПК щодо призначення експертизи для визначення розміру збитків, завданих кримінальним правопорушенням, має обмежений характер, так як не стосується тих випадків, коли предметом злочину є гроші або інші цінні папери, що мають грошовий еквівалент, а також коли розмір матеріальних збитків, шкоди, заподіяних кримінальним правопорушенням, можливо достовірно встановити без спеціальних знань, а достатньо загальновідомих та загальнодоступних знань, проведення простих арифметичних розрахунків для оцінки даних, отриманих за допомогою інших, крім експертизи, джерел доказування.
На підставі вказаного колегія суддів вважає, що у кримінальному провадженні з дотриманням вимог процесуального закону встановлено вартість майна, яке ОСОБА_5 викрав з приміщення магазину «Продукти 665 ТОВ АТБ-маркет» та в потерпілої ОСОБА_11 . 
Таким чином, перевіркою матеріалів кримінального провадження колегія суддів не встановила істотного порушення вимогкримінального процесуального закону.  
На підставі зазначеного касаційна скарга захисника задоволенню не підлягає, а вирок суду першої інстанції та ухвала суду апеляційної інстанції є законними та обґрунтованими.
З огляду на наведене, керуючись статтями 433, 434, 436 Кримінального процесуального кодексу України, Суд
ухвалив:
Вирок Краматорського міського суду Донецької області від 17 червня 2020 року та ухвалу Донецького апеляційного суду від 23 березня 2021 року щодо засудженого ОСОБА_5 залишити без зміни, а касаційну скаргу його захисника ОСОБА_6 – без задоволення.
Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.
Судді:
 
ОСОБА_1                                             ОСОБА_2                          ОСОБА_3