ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 листопада 2021 року	Львів	Справа № 260/497/21 пров. № А/857/15535/21	

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючої судді                                                            Хобор Р.Б.,
суддів                                                                                  Бруновської Н.В., Сеника Р.П.
з участю секретаря судового засідання                               Мельничук Б.Б.
                     
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Мукачівської міської ради на рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 24 червня 2021 року, ухвалене суддею Калинич Я.М. у м. Ужгороді о 09 год. 00 хв. у справі № 260/497/21 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Мукачівської міської ради про визнання протиправним та скасування рішення, 

                                                            В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом у якому просить суд: 
- визнати протиправним та скасувати рішення Мукачівської міської ради від 22 грудня 2020 року № 69 про відмову у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства загальною площею 1,5000 га за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер 2110400000:01:006:0620;
- зобов`язати Мукачівську міську раду затвердити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки сільськогосподарського призначення для ведення садівництва та передати у власність земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства загальною площею 1,5000 га за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер 2110400000:01:006:0620.
Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 24 червня 2021 року адміністративний позов задоволено.
Визнано протиправним та скасовано п.7 рішення 3 позачергової сесії 8-го скликання Мукачівської міської ради № 69 від 22 грудня 2020 року «Про відмову в наданні дозволів на розробку проектів землеустрою, затвердження землевпорядних документацій та передачу земельних ділянок у власність», яким відмовлено ОСОБА_1 у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства площею 1,5000 га, кадастровий номер: 2110400000:01:006:0620.
Зобов`язано Мукачівську міську раду затвердити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки (кадастровий номер 2110400000:01:006:0620) у власність ОСОБА_1 для ведення особистого селянського господарства із земель сільськогосподарського призначення на території Мукачівської міської ради що розташована за адресою: АДРЕСА_1 .
Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Мукачівської міської ради на користь ОСОБА_1 судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5000,00 грн 
Приймаючи рішення у цій справі, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач неправомірно відмовив позивачу у затвердженні проекту землеустрою, щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, посилаючись на те, що земельна ділянка, яку просить надати позивач, відноситься до резервної території промислових і комунальних підприємств, зважаючи на те, що, згідно з інформацією із Державного земельного кадастру, спірна земельна ділянка відноситься до земель сільськогосподарського призначення.
Не погодившись із цим рішенням суду, його оскаржив відповідач, подавши апеляційну скаргу, у якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти постанову про відмову у задоволенні позову.
Таку позицію обґрунтовує тим, що правовою підставою відмови заявнику у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства, як про це значиться у рішенні, є невідповідність цільового призначення земельної ділянки містобудівній документації місцевого рівня (генеральному плану м. Мукачево, затвердженого рішенням 12-тої сесії Мукачівської міської ради 22 скликання від 22 жовтня 1997 року), згідно з якою, місце розташування бажаної земельної ділянки віднесено містобудівною документацією до земель з умовами і обмеженнями використання, а саме резервні території промислових і комунальних підприємств. 
Заслухавши суддю - доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд при розгляді цієї справи виходить з наступних міркувань.
Суд першої інстанції встановив те, що 14.09.2015 року позивач звернувся до Мукачівської міської ради із клопотанням про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для надання у власність, орієнтовною площею 1,5 га для особистого селянського господарства, яка розташована в межах м. Мукачево. Вказана заява отримана відповідачем 16.09.2015 року.
14.09.2016 року позивач повторно звернувся до Мукачівської міської ради із клопотанням про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, орієнтовною площею 1,5 га для ведення особистого селянського господарства, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 . Вказана заява отримана відповідачем 19.09.2016 року.
Зважаючи на відсутність відповіді на клопотання позивача, позивач замовив розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність без надання такого дозволу.
В подальшому, 08.05.2019 року позивач подав відповідачу заяву про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність. Вказану заяву отримав відповідач 10.05.2019 року.
Однак, відповіді на вказану заяву відповідач не надав.
Вважаючи таку бездіяльність відповідача протиправною позивач звернувся з позовом до суду.
Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 25.02.2020 року по справі № 260/1554/19, яке залишене без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 30.04.2020 року, визнано протиправною бездіяльність Мукачівської міської ради щодо неприйняття рішення з питання затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність позивачу для ведення особистого селянського господарства (код КВЦПЗ 01.03) загальною площею 1,5000 га, кадастровий номер 2110400000:01:006:0620 та зобов`язав Мукачівську міську раду повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства (код КВЦПЗ 01.03) загальною площею 1,5000 га за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер 2110400000:01:006:0620.
На виконання рішення суду, 22 грудня 2020 року відповідач розглянув вказане питання та прийняв рішенням № 69, яким відмовив ОСОБА_1 у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства (код КВЦПЗ 01.03) загальною площею 1,5000 га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер 2110400000:01:006:0620, через невідповідність бажаного цільового призначення земельної ділянки містобудівній документації місцевого рівня (Генеральному плану м. Мукачева, затвердженого рішенням 12 сесії Мукачівської міської ради 22 скликання від 22.10.1997 року), згідно з якою вказана земельна ділянка відноситься до резервної території промислових і комунальних підприємств.
Надаючи правову оцінку правильності вирішення судом першої інстанції даного публічно - правового спору, суд апеляційної інстанції виходить із такого. 
Відповідно до частини 1, 2 статті 123 Земельного кодексу України надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування.
Рішення зазначених органів приймається на підставі проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у разі:
- надання земельної ділянки із зміною її цільового призначення;
- формування нової земельної ділянки (крім поділу та об`єднання).
Надання у користування земельної ділянки, зареєстрованої в Державному земельному кадастрі відповідно до Закону України "Про Державний земельний кадастр", право власності на яку зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, без зміни її меж та цільового призначення здійснюється без складення документації із землеустрою.
Надання у користування земельної ділянки в інших випадках здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). У такому разі розроблення такої документації здійснюється на підставі дозволу, наданого Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування, відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, крім випадків, коли особа, зацікавлена в одержанні земельної ділянки у користування, набуває право замовити розроблення такої документації без надання такого дозволу.
Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування в межах їх повноважень у місячний строк розглядає клопотання і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування земельної ділянки вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, а також генеральних планів населених пунктів, іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування території населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.
У разі якщо у місячний строк з дня реєстрації клопотання Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у користування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, не надав дозволу на розроблення документації із землеустрою або мотивовану відмову у його наданні, то особа, зацікавлена в одержанні у користування земельної ділянки із земель державної або комунальної власності, у місячний строк з дня закінчення зазначеного строку має право замовити розроблення документації із землеустрою без надання такого дозволу, про що письмово повідомляє Верховну Раду Автономної Республіки Крим, Раду міністрів Автономної Республіки Крим, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування. До письмового повідомлення додається договір на виконання робіт із землеустрою щодо відведення земельної ділянки.
Апеляційний суд встановив те, що позивач скористався цим правом і розробив проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки та подав його на затвердження відповідача. Відповідач це питання не розглянув. Після цього, на виконання рішення суду, відповідач розглянув клопотання про затвердження проекту землеустрою та прийняв рішення про відмову у його затвердженні. 
Відповідно до частини 14 Земельного кодексу України підставою відмови у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки може бути лише його невідповідність вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів.
Відповідач відмовив позивачу у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки з тих підстав, що цільове призначення земельної ділянки не відповідає Генеральному плану м. Мукачево, затвердженого рішенням 12-ї сесії Мукачівської міської ради 22 скликання від 22.10.1997 року, згідно з яким, земельна ділянка, яку бажає отримати позивач, відноситься до земель резерву промислових і комунальних підприємств.
Відповідно до п.2 ч.1 ст. 1 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» № 3038-VI від 17 лютого 2011 року (далі - Закон № 3038-VI) генеральний план населеного пункту - одночасно містобудівна документація на місцевому рівні та землевпорядна документація, що визначає принципові вирішення розвитку, планування, забудови та іншого використання території населеного пункту.
Частиною 5 статті 16 Закону № 3038-VI передбачено, що обмеження у використанні земель (територій), визначені, зокрема, детальним планом території.
Відповідно до абзацу 4 частини 2 статті 17 Закону № 3038-VI обов`язковою складовою генерального плану населеного пункту є план зонування території цього населеного пункту.
Частиною 10 статті 17 Закону № 3038-VI після затвердження генерального плану населеного пункту відомості про такі земельні ділянки підлягають внесенню до Державного земельного кадастру.
Виходячи з аналізу наведених вище норм, лише генеральний план населеного пункту визначає призначення та обмеження у використанні територій, а дані Державного земельного кадастру формуються на основі цих відомостей.
Апеляційний суд встановив те, що відповідно до Генерального плану міста Мукачево та детального плану вулиці Франка-бічна, земельна ділянка, яку бажає отримати позивач належить до земель зони резерву промислових та комунальних територій. 
З огляду на викладене, апеляційний суд встановив те, що проектування земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства на земельній ділянці, яка має інше цільове призначення, не відповідає вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, а тому є протиправним.
Отже, є підстави вважати, що розроблений проект землеустрою не відповідає вимогам нормативно-правових актів, оскільки у ньому не враховано призначення спірної земельної ділянки, згідно з Генеральним планом міста Мукачево та детальним планом території.
Зважаючи на це, на думку апеляційного, відповідач правильно відмовив позивачу у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, оскільки земельна ділянка, яку бажає отримати позивач не може бути надана для цих цілей.
Таким чином, апеляційний суд вважає, що рішення Мукачівської міської ради від 22 грудня 2020 року № 69 про відмову у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства загальною площею 1,5000 га за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер 2110400000:01:006:0620 є законним та не може бути скасоване. 
Такий висновок апеляційного суду, є підставою для відмови у задоволенні адміністративного позову.
Відповідно до ч. 1 ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є:
1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи;
2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;
3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;
4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
З огляду на вищевикладене, у зв`язку з неправильним застосуванням судом першої інстанції норм матеріального права, апеляційну скаргу необхідно задовольнити, а рішення суду першої інстанції скасувати.
Судові витрати розподілу не підлягають.
Керуючись ст.ст. 308, 310, 315, 317, 321, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

                                                  П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Мукачівської міської ради задовольнити.
Рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 24 червня 2021 року в справі № 260/497/21 скасувати та прийняти постанову, якою в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Мукачівської міської ради про визнання протиправним та скасування рішення відмовити.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України, за наявності яких, постанова може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуюча суддя	 	Р. Б. Хобор 	
судді	 	Н. В. Бруновська 	
 	 	Р. П. Сеник  	
Повний текст постанови складений 15.11.2021 року