ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

14 грудня 2021 року 	м. Дніпро	справа № 160/8210/21	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Мельника В.В. (доповідач),
                               суддів:  Чередниченка В.Є., Чепурнова Д.В.,     
розглянувши в порядку 
письмового провадження
в м. Дніпро апеляційну скаргу                      ОСОБА_1 

на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29 вересня 2021 року (головуючий суддя –  Озерянська С.І.) про відмову в ухваленні додаткового судового рішення в адміністративній справі

за позовом                                                    ОСОБА_1 

до                                                             Головного управління Державної податкової служби у Дніпропетровській області

про                                                             визнання протиправною та скасування вимоги про сплату боргу та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі – Позивач) звернулась до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовом до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області (далі – Відповідач), в якому просила:
-          визнати протиправною і скасувати вимогу від 09.02.2021 року № Ф-42015-13/04-63 Головного управління ДПС у Дніпропетровській області; 
-          зобов`язати Головне управління ДПС у Дніпропетровській області як відокремлений підрозділ відкоригували облікові показники інтегрованої картки платника ОСОБА_1 шляхом виключення недоїмки зі слати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування в сумі 6 790, 30 грн.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26 серпня 2021 року позовну заяву задоволено частково.
Визнано протиправною та скасовано вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 09.02.2021 року №Ф-42015-13/04-63 Головного управління ДПС у Дніпропетровській області зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування в сумі 6790, 30 грн.
В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.
09.09.2021 року Позивачем подано заяву про забезпечення позову, в якій вона просила:
- зупинити стягнення з ОСОБА_1 на підставі вимоги від 09.02.2021 року №Ф-42015-13/04-63; 
- заборонити Соборному відділу ДВС у м. Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) вчиняти будь-які виконавчі дії щодо звернення стягнення на доходи та майно ОСОБА_1 на підставі вимоги від 09.02.2021 року №Ф-42015-13/04-63 згідно відкритого виконавчого провадження ВП 66613496 від 26.08.2021 року.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10 вересня 2021 року заяву Позивача про забезпечення позову задоволено частково.
Зупинено стягнення з ОСОБА_1 на підставі вимоги Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про сплату боргу (недоїмки) від 09.02.2021 року №Ф-42015-13/04-63 до набрання законної сили рішення в адміністративній справі 160/8210/21 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправною та скасування вимоги про сплату боргу та зобов`язання вчинити певні дії.
15 вересня 2021 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла заява Позивача, в якій останній просить винести додаткове рішення, яким стягнути з Головного управління ДПС у Дніпропетровській області на користь Позивача витрати по сплаті судового збору у розмірі 681,00 грн., а також банківську комісію у розмірі 13,90 грн., що у загальному розмірі становить 694,90 грн. за подання заяви про забезпечення адміністративного позову.
В обґрунтування вказаної заяви Позивачем вказує, що ухвалою суду від 10.09.2021 року задоволено заяву про забезпечення позову, але не було вирішено питання стосовно повернення сплаченого судового збору за її подання.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29 вересня 2021 року у задоволенні заяви Позивача про ухвалення додаткового рішення відмовлено.
Ухвала суду мотивована тим, що Позивач звернулась до суду з заявою про забезпечення адміністративного позову 09.09.2021 року, тобто після ухвалення рішення Дніпропетровським окружним адміністративним судом. Відтак, вказані в заяві про ухвалення додаткового рішення вимоги Позивача щодо стягнення з Головного управління ДПС у Дніпропетровській області на користь Позивача витрати по сплаті судового збору у розмірі 681,00 грн., а також банківську комісію у розмірі 13,90 грн., що у загальному розмірі становить 694,90 грн. за подання заяви про забезпечення адміністративного позову за своїм наслідком змінюють рішення по суті, виходять за межі заявлених вимог, оскільки не були предметом дослідження при розгляді справи №160/8210/21.
Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, Позивач оскаржив її в апеляційному порядку.
В апеляційній скарзі Позивач, із посиланням на порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким задовольнити заяву про ухвалення додаткового рішення.
Вимоги апеляційної скарги мотивовано, зокрема, тим, що на момент подання заяви про забезпечення позову і розпочинання виконавчих дій Позивач не міг знати про ухвалення рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26 серпня 2021 року. Саме повернення судових витрат, понесених стороною судового розгляду, є повним поновленням прав, оскільки на сторону, проти якої вже вчинили неправомірні дії, не можуть покладатись додаткові затрати.
Розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження у відповідності до приписів ст. 311 КАС України.
Проаналізувавши вимоги та підстави апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи в їх сукупності, проаналізувавши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла таких висновків.
Відповідно до частини першої статті 252 Кодексу адміністративного судочинства України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення; 3) судом не вирішено питання про судові витрати.
Згідно частини другої вказаної статті заяву про ухвалення додаткового судового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання судового рішення.
Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може розглянути питання ухвалення додаткового судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви (частина третя статті 252 Кодексу адміністративного судочинства України).
Відповідно до змісту статті 252 Кодексу адміністративного судочинства України, додаткове судове рішення є засобом усунення неповноти судового рішення, внаслідок якої залишилися невирішеними певні вимоги особи, яка бере участь у справі.
Додаткове судове рішення не може змінювати суті основного рішення або містити висновки про права й обов`язки осіб, які не брали участі у справі.
Додатковими судовими рішеннями вирішуються окремі правові вимоги, котрі не вирішені основним рішенням, та за умови, якщо з приводу позовних вимог досліджувались докази (або вирішені не всі клопотання).
Додаткове судове рішення є невід`ємною складовою основного судового рішення.
Рішення суду по суті позовних вимог у даній справі ухвалено 26 серпня 2021 року.
Судом встановлено, що Позивач, сплативши відповідний судовий збір, звернувся до суду із заявою про забезпечення адміністративного позову 09.09.2021 року, тобто після ухвалення рішення Дніпропетровським окружним адміністративним судом 
В подальшому, після часткового задоволення заяви про забезпечення позову, Позивач звернувся до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення та стягнення з Відповідача витрат по сплаті судового збору за подання заяви про забезпечення адміністративного позову.
Проте заява про ухвалення додаткового рішення обґрунтовано залишена судом першої інстанції без задоволення, оскільки заява про забезпечення адміністративного позову у даній справі була подана вже після ухвалення рішення суду по суті позовних вимог, а отже відсутня жодна із підстав для ухвалення додаткового рішення, передбачена процесуальним законом. Положення КАС України не передбачають можливості ухвалення додаткового рішення із питання судових витрат, які не були понесені станом на день ухвалення відповідного судового рішення.
При цьому посилання апеляційної скарги Позивача на необізнаність із ухваленням рішення по суті позовних вимог на момент звернення до суду із заявою про забезпечення позову є безпідставними, оскільки така необізнаність не впливає на встановлений процесуальний порядок вирішення питання розподілу судових витрат.
Суд апеляційної інстанції не вбачає наявності порушень норм права при постановленні оскаржуваної ухвали суду.
Враховуючи наведене, апеляційна скарга Позивача підлягає залишенню без задоволення.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 243, 311, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.
Ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29 вересня 2021 року у справі №160/8210/21 - залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.
У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.
   
Головуючий - суддя                                                                      В.В. Мельник 

                               суддя                                                                      В.Є. Чередниченко 

                               суддя                                                                      Д.В. Чепурнов