КИЇВСЬКИЙ  АПЕЛЯЦІЙНИЙ  СУД

Справа № 759/13339/21                                                                 Головуючий в суді І інстанції - Оздоба М.О.
Провадження № 33/824/3580/2021                                            Доповідач в суді II інстанції - Ігнатченко Н.В.
 
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И
18 жовтня 2021 року                                                                                  м. Київ
Київський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Ігнатченко Н.В.,розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського апеляційного суду матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Святошинського районного суду міста Києва від 13 липня 2021 року у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер невідомий, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,
 
В С Т А Н О В И В:
 
Згідно із протоколом про адміністративне правопорушення від 8 травня 2021 року серії ААБ № 206884, 8 травня 2021 року о 01 год. 15 хв. у м. Києві по вул. Кільцева дорога водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «TOYOTA», державний номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння, порушення мови, зіниці очей не реагують на світло. Від проходження огляду на стан спянінняв установленому законом порядку водій відмовився на наружну боді камеру АА-00308, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Постановою Святошинського районного суду м. Києвавід 13 липня 2021 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1 000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік, а також стягнуто на користь держави судовий збір в розмірі 454 гривні.
Ухвалюючи зазначену постанову, місцевий суд дійшов висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме відмова від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння, за обставин, встановлених у протоколі, підтверджена в повному обсязі.
В апеляційній скарзі  ОСОБА_1 просить скасувати постанову місцевого суду з мотивів невідповідності висновків суду обставинами справи, порушення норм матеріального та процесуального права, і закрити провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.
В обґрунтування своїх вимог ОСОБА_1 зазначає, що постанова є незаконною, необґрунтованою, винесена з грубим порушенням вимог процесуального права у зв`язку з неповнотою судового розгляду, невідповідністю висновків суду обставинам справи.
Вказує про незгоду з діями працівників поліції при складанні протоколу відносно нього, які було оскаржено. Підстава для зупинки автомобіля була відсутня, він не порушував правил дорожнього руху та керував справним автомобілем. Однак, патрульний поліцейський після зупинки продовжував вчиняти незаконні дії, інкримінуючи ОСОБА_1 наявність ознак сп`яніння. Не відповідає дійсності та обставина, що водій відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння. Наркотичні засоби  ОСОБА_1 не вживав, був тверезий та підстав для відмови від огляду у нього не було. Поліцейськими не проводилася безперервна відеофіксація обставин вчинення, виявлення адміністративного правопорушення. Процедура огляду на стан сп`яніння чітко визначена законом та працівниками поліції була порушена грубим чином.
У суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 та його захисник - адвокат Горобівський І.Г. апеляційну скаргу та викладені в ній доводи підтримали, просили задовольнити скаргу та скасувати постанову суду як незаконну. Заявляли клопотання про виклик в судове засідання та допит в якості свідків поліцейських, які складали протокол, утім в задоволенні клопотання було відмовлено, оскільки питання що пропонувалися для допиту свідків зводяться до службового розлідування дій поліцейських.
Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника - адвоката Горобівського І.Г., перевіривши матеріали справи та вивчивши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає її такою, що не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП серед ряду завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.
Згідно із ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
У відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Відповідно до пункту 2.5Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Отже відмова водія від проходження відповідно до п. 2.5 ПДР України огляду в закладі охорони здоров`я з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є самостійним складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Європейський суд з прав людини у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» (рішення від 29 червня 2007 року) зазначив, що будь-особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
Судом встановлено, що  ОСОБА_1 , який8 травня 2021 року о 01 год. 15 хв. у м. Києві по вул. Кільцева дорога дорога керував транспортним засобом з ознаками наркотичного сп`яніння, від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку на вимогу працівника поліції відмовився.
Відтак, суд дійшов вірного висновку, що  ОСОБА_1 допустив порушення п. 2.5 ПДР України та вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.
Висновок суду про доведеність вини  ОСОБА_1 , у вчинені вказаного адміністративного правопорушеннявідповідає фактичним обставинам справи, підтверджується наявними в матеріалах справи доказами і є обґрунтованим.
Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються зокрема протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, а також іншими документами.
Так, вина  ОСОБА_1 у вчиненні зазначеного вищеадміністративного правопорушення підтверджується наступними доказами:
- протоколом про адміністративне правопорушення від 8 травня 2021 року серії ААБ № 206884, відповідно до якого 8 травня 2021 року о 01 год. 15 хв. у м. Києві по вул. Кільцева дорога водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «TOYOTA», державний номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння, порушення мови, зіниці очей не реагують на світло. Від проходження огляду на стан спянінняв установленому законом порядку водій відмовився на наружну боді камеру АА-00308, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП
- відеозаписом із нагрудної відеокамери працівників Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції, що долучені до матеріалів справи, на яких зафіксована відмова ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі.
Зазначені докази отримані у встановленому законом порядку та у передбачений законом спосіб, а тому відсутні будь-які сумніви у їх достовірності, належності та допустимості.
Протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього матеріали складено відповідно до вимог ст. 256 КУпАП, Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції від 6 листопада 2015 року; Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 9 листопада 2015 року.
Зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення ознаки наркотичного сп`яніння, виявлені працівниками поліції 8 травня 2021 року у  ОСОБА_1 , а саме: порушення мови, зіниці очей нереагують на світло, згідно з вимогами п. п. 2, 3 та 4 розділу ІІнструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 9 листопада 2015 року, є безпосередніми підставами для проведення огляду на стан наркотичного сп`яніння в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення.
Протокол про адміністративне правопорушення підписаний особою, яка його склала, особою, що притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 .
Отже, зі змісту оскаржуваної постанови суду першої інстанції вбачається, що суд першої інстанції повно, об`єктивно та всебічно проаналізував зібрані по справі докази, дав їм належну оцінку та дійшов обґрунтованого висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, і такий висновок, всупереч тверджень захисника Горобівського І.Г. та його самого, ґрунтується на наявних у справі доказах.
Згідно з вимогамип. 2.5 ПДР України та абз. 3 ч. 2 ст. 16 Закону України «Про дорожній рух» водій зобов`язаний виконати передбачені законом вимоги поліції, в тому числі, про проходження огляду на стан сп`яніння.
Крім того, відповідно до п. 3 розділу Х Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі від 7 листопада 2015 року направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду на стан сп`яніння і проведення такого огляду здійснюються відповідно до Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМ України від 17 грудня 2008 року № 1103 (зі змінами).
У відповідності до п. 6 вказаного Порядку від 17 грудня 2008 року № 1103 водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я, а згідно п. 8 Порядку у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.
Аналогічні положення містить п. 6 розділу Х Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі від 7 листопада 2015 року, згідно якого у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.
Наведені нормативні документи не передбачають видачу направлення для проходження медичного огляду на стан сп`яніння особі, яка відмовилася від такого огляду. Також ні зазначені документи, ні КУпАП не передбачає ні обов`язку, ні права поліцейського складати протокол перед направленням водія до медичного закладу з метою його огляду на стан сп`яніння.
Таке кореспондується із приписами п. 9 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння від 9 листопада 2015 року, згідно якого з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.
Посилання апелянта в апеляційній скарзі на безпідставність зупинки ОСОБА_1 працівниками поліції, апеляційний суд відхиляє як такі, що не спростовують висновок суду про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме відмови від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння.
Відхиляючи дані доводи, апеляційний суд враховує, що наведені посилання не знаходяться у причинному зв`язку із відмовою апелянта від проходження медичного огляду і не впливають на доведеність його вини, оскільки, як вище вказувалося, ОСОБА_1 був зобов`язаний беззастережно виконати вимогу працівника поліції про проходження медичного огляду незалежно від його згоди чи незгоди із діями поліції.
Також апеляційний суд вважає за необхідне зазначити, що дії працівників поліції повністю відповідали Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 9 листопада 2015 року, відповідно до п. 2 розділу І якої огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Згідно п. п. 3, 4 розділу І цієї Інструкції ознаками наркотичного сп`яніння є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); а також: звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість. 
Тобто, зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення ознаки наркотичного сп`яніння, виявлені працівниками поліції у  ОСОБА_1  при керуванні автомобілем, а саме:порушення мови, зіниці очей не реагують на світло є безпосередніми підставами для проведення огляду на стан наркотичного сп`яніння в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення.
Доводи апеляційної скарги про те, що поліцейськими не проводилася безперервна відеофіксація обставин виявленого правопорушення, що є порушенням Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису від 18 грудня 2018 року № 1026, а наявний в матеріалах справи відеозапис переривається, при цьому, відсутні інформація про зупинення водія, роз`яснення особі її прав, передбачених ст. 268 КУпАП, підстави зупинення транспортного засобу, обставини, які можуть свідчити про обґрунтованість пропозицій пройти огляд на стан сп`яніння, апеляційний суд відхиляє як необґрунтовані.
У даному випадку Інструкція з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції від 6 листопада 2015 року та Інструкція з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі від 7 листопада 2015 року не містять приписів про обов`язкове долучення до протоколу про вчинення адміністративного правопорушення відео з бодікамери поліцейського, втому числі, повного відео з моменту зупинки.
Так, згідно п. 15 розділу ІІ Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції від 6 листопада 2015 року до протоколу про адміністративне правопорушення долучаються інші матеріали про адміністративне правопорушення (пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновок експерта, речові докази, протокол про вилучення речей і документів, рапорти посадових осіб, а також інші документи та матеріали, що містять інформацію про правопорушення).
Аналогічні положення містить Інструкція з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі від 7 листопада 2015 року, згідно п. 1 розділу ІІ якої протокол про адміністративне правопорушення складається в письмовій формі. До протоколу про адміністративне правопорушення долучаються: 1) письмові пояснення свідків правопорушення в разі їх наявності; 2) акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу в разі здійснення його затримання; 3) акт огляду на стан сп`яніння в разі проведення огляду на стан сп`яніння; 4) інші документи та матеріали, які містять інформацію про правопорушення.
Крім того, посилаючись на зазначені обставини, ні ОСОБА_1 , ні його захисник не вказували, що до моменту, який зафіксований на наданих суду відеофайлах, відбувалися події, які свідчать про відсутність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Права, визначеніст. 268 КУпАП, були роз`яснені  ОСОБА_1 , про що зазначено в протоколі про адміністративне правопорушення та підтверджено підписом самого  ОСОБА_1 .
Апеляційний суд погоджується із доводами апеляційної скарги про те, що має місце розбіжність між часом керування транспортним засобом, який в протоколі зазначено о 01-15 годин, в той час, як на відеокамеру спілкування поліції з водієм зафіксовано з 01-04 год. Однак, зазначенарозбіжність ніяким чином не спростовує факт вчинення  ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Відповідно до ч. 2 ст. 6Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.
Апеляційний суд застосовує загальноприйнятий європейський стандарт доказування «поза розумним сумнівом», сформульований у рішеннях ЄСПЛ, зокрема від 14 лютого 2008 року у справах «Кобець проти України» (п.43) та «Авшар проти Туреччини» (п. 282), «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року, «Барбера, Мессеге і Ябардо про Іспанії» від 6 грудня 1998 року, згідно яких доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом.
Оцінюючи сукупність наявних в справі доказів, апеляційний суд дійшов висновку, що твердження ОСОБА_1 з приводу відсутності в його діях ознак правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, не відповідають встановленим обставинам справи та повністю спростовуються сукупністю досліджених в суді першої інстанції матеріалів справи про адміністративне правопорушення, та відповідно розцінюються як такі, що спрямовані на уникнення від адміністративної відповідальності.
Надані апелянтом докази та наведені аргументи не вказують на помилковість висновків місцевого суду та незаконність ухваленого ним судового рішення.
Переконливих доводів, які б безумовно спростовували висновки місцевого суду, викладені в оскаржуваній постанові і були підставами для її скасування та закриття провадження в справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, апелянтом не наведено і при розгляді апеляційної скарги не встановлено. Як і не встановлено істотних порушень норм КУпАП, які могли б стати підставою для скасування постанови, як про це просить в апеляційній скарзі апелянт.
Таким чином, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд прийшов до висновку, що місцевим судом було прийнято законне і обґрунтоване рішення щодо винності ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, з наведенням обґрунтованої мотивації прийнятого рішення.
Керуючись ст.ст. 245, 280, 294 КУпАП, суд,
 
П О С Т А Н О В И В:
 
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Постанову Святошинського районного суду міста Києва від 13 липня 2021 року про притягнення до адміністративної відповідальності  ОСОБА_1 за частиною 1 статті 130 КУпАП залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

                 Суддя 
Київського апеляційного суду                                                             Н.В.Ігнатченко