ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 жовтня 2021 року	Львів	Справа № 460/7558/20 пров. № А/857/16110/21	
Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі: 
головуючого судді                                        Пліша М.А.,
суддів                                                             Ніколіна В.В., Гінди О.М.,
за участю секретаря судового засідання          Юник А.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну ОСОБА_1 на ухвалу Рівненського окружного адміністративного суду від 09 липня 2021 року (головуючий суддя Нор У.М., м. Рівне) по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинення певних дій,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся в суд першої інстанції з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області в якому просив визнати протиправними дії щодо відмови відповіддю від 22.09.2020 №1700-0319-8/28859 здійснити перерахунок та виплату йому пенсії на підставі довідки військової частини НОМЕР_1 від 02.06.2020 №501/108 із включенням до складу (розміру) грошового забезпечення, з якого призначається (обчислюється) пенсія, надбавки за виконання особливо важливих завдань, надбавки за роботу, яка передбачає доступ до державної таємниці, та премії на виконання постанови Верховного Суду від 21.08.2019 у справі №569/19058/17 та зобов`язати здійснити з 01.01.2018 перерахунок та виплату його пенсії на підставі довідки військової частини НОМЕР_1 від 02.06.2020 №501/108 із включенням до складу (розміру) грошового забезпечення, з якого призначається (обчислюється) пенсія, надбавки за виконання особливо важливих завдань, надбавки за роботу, яка передбачає доступ до державної таємниці, та премії.
Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 23 грудня 2020 позовні вимоги задоволено повністю. Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області щодо відмови ОСОБА_1 відповіддю від 22.09.2020 №1700-0319-8/28859 здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 на підставі довідки військової частини НОМЕР_1 від 02.06.2020 №501/108 із включенням до складу (розміру) грошового забезпечення, з якого призначається (обчислюється) пенсія, надбавки за виконання особливо важливих завдань, надбавки за роботу, яка передбачає доступ до державної таємниці, та премії на виконання постанови Верховного Суду від 21.08.2019 у справі №569/19058/17. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області здійснити з 01.01.2018 перерахунок та виплату пенсії позивачу на підставі довідки військової частини НОМЕР_1 від 02.06.2020 №501/108 із включенням до складу (розміру) грошового забезпечення, з якого призначається (обчислюється) надбавки за виконання особливо важливих завдань, надбавки за роботу, яка передбачає доступ до державної таємниці та премії.
11 березня 2021 року позивачу виданий виконавчий лист.
01 червня 2021 року ОСОБА_1 подав до суду заяву про визнання протиправними дій вчинених суб`єктом владних повноважень на виконання рішення суду у порядку статті 383 КАС України.
Ухвалою Рівненського окружного адміністративного суду від 09 липня 2021 року заяву ОСОБА_1 про визнання протиправною бездіяльності суб`єкта владних повноважень на виконання рішення суду у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинення певних дій – залишено без задоволення.
Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції ОСОБА_1 оскаржив його в апеляційному порядку, вважає, що така прийнята за умов неправильного застосування норм матеріального права з порушенням норм процесуального права, у зв`язку з чим просить скасувати ухвалу Рівненського окружного адміністративного суду від 09.07.2021 та ухвалити нове судове рішення, яким визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області щодо неналежного (неповного) виконання рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 23.12.2020 у справі № 460/7558/20 і направити судове рішення до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області, для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону - невиконанню рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 23.12,2020 у справі № 460/7558/20.
В апеляційній скарзі зазначає, що cудом 1-ї інстанції вказано, що відповідно до пояснень наданих ГУ ПФУ в Рівненській області та доданого розрахунку, розмір грошового забезпечення встановленого відповідно до постанов №704 та №103 становив більший розмір, аніж на виконання рішення суду №460/7558/20.
На виконання рішення суду ОСОБА_1 , було встановлено доплату до попереднього розміру, внаслідок чого проведений перерахунок розміру пенсійної виплати не збільшився, а тому доплата на виконання рішення суду відсутня.
Суд зазначає, що позивачу не відмовлено у виконанні судового рішення у справі №460/7558/20, таке рішення перебуває у процесі виконання.
Тобто, доплата на виконання рішення суду відсутня, але рішення перебуває у процесі виконання.
Проте, з твердженням суду 1-ї інстанції апелянт не погоджується.
Розмір грошового забезпечення встановленого згідно постанов №704 та №103 з 01.01.2018 становив з наступного розрахунку:
1.          Посадовий оклад - 5500,00 грн;
2.          Оклад за військовим званням - 1410,00 грн;
3.          Процентна надбавка за вислугу років 45% - 3109,50 грн;
4.          Середньомісячна сума додаткових видів ГЗ за 24 місяці - 0 грн.
Основний розмір пенсії (62%), складає 10019,50 X 0,62 = 6212,09 грн.
Надбавка до пенсії (учасник АТО, учасник бойових бій ст.6) - 363,00 грн.
Надбавка до пенсії (учасник бойових бій) - 40,00 грн.
Надбавка на непрацездатного члена сім`ї (син ОСОБА_2 ) - 726,00 грн.
Надбавка на непрацездатного члена сім`ї (дочка ОСОБА_3 ) - 726,00 грн.
Надбавка на непрацездатного члена сім`ї (дочка ОСОБА_4 ) - 726,00 грн.
Підсумок пенсії з усіма тимчасовими надбавками складав - 7896,05 грн.
Про що свідчить перерахунок відповідача від 20.03,2018» станом на 01.04.2018.
На виконання судових рішень у справі №460/7558/20, зобов`язано ГУ ГІФУ в Рівненській області здійснити з 01.01.2018 перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 , на підставі довідки військової частини НОМЕР_1 від 02.06.2020 №501/108 із включенням до складу (розміру) грошового забезпечення, з якого призначається (обчислюється) пенсія, надбавки за виконання особливо важливих завдань» надбавки за роботу, яка передбачає доступ до державної таємниці, та премії.
Тому, середньомісячна сума додаткових видів грошового забезпечення за 24 місяці:
4.1.          Надбавка за виконання особливо-важливих завдань - 21480,43 грн;
4.2.          Надбавка за роботу, яка передбачає доступ до державної таємниці - 4111,76 грн;
4.4. Премія - 104117,39 грн.
21480,43 + 4111,76 + 104117,39 = 129709,58 / 24 місяці = 5404,57 грн.
Сума - 5404,57 грн, розмір пенсії складає (62%), 5404,57 грн х 0,62 = 3350,83 грн.
Отже, на виконання судових рішень у справі №460/7558/20 пенсія збільшилась на 3350,83 грн, щомісячно з 01.01.2018.
На думку відповідача, з чим погодився суд 1-і інстанції у зв`язку із включенням до пенсії надбавки за виконання особливо важливих завдань, надбавки за роботу, яка передбачає доступ до державної таємниці, та премії - пенсій у нього зменшилась, що є невірним.
Тому відповідач помісячний розрахунок доплати не надає.
Судом 1-ї інстанції не надано оцінки, що відповідач вважає, що згідно судових рішень у справі №460/7558/20 нібито суд зобов`язав відповідача здійснити повернення основних видів грошового забезпечення, які він отримує з 01.01.2018 по 2021 рік до старих показників, що є виключно самоправством відповідача.
Він протягом 2018, 2019, 2020, 2021 років пенсію отримував з розрахунку основних видів грошового забезпечення (без щомісячних додаткових видів грошового забезпечення), а саме:
1. Посадовий оклад - 5500,00 грн;
2. Оклад за військовим званням -1410,00 грн;
3. Процентна надбавка за вислугу років 45% - 3109,50 грн.
На виконання судових рішень у справі №460/7558/20 відповідач повернув основні види грошового забезпечення на старі, для умисного заниження пенсії, що відповідно до резолютивної частини рішення суду у справі №460/7558/20 не вимагалось, та не зобов`язувалось, та шляхом самоправства встановив:
1. Посадовий оклад -1145,00 грн;
2. Оклад за військовим званням - 130,00 грн;
3. Процентна надбавка за вислугу років 45% - 446,25 грн,
Таким чином, відповідач зменшив пенсію, не маючи на це жодного права.
Законодавець, приймаючи ст. 43 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», не делегував право встановлювати інші випадки припинення виплати пенсії іншим владним суб`єктам.
Отже, в ГУ ПФУ в Рівненській області існує первинний обов`язок перевіряти дії щодо відповідності нормам Конституції України, та нормам Законів України.
Крім того, апелянт зазначає, що Верховним Судом винесено постанову від 01.10.2019 у справі №804/3646/18 де надано правову позицію, що право на соціальний захист належить до основоположних прав і свобод, які гарантуються державою і за жодних умов не можуть бути скасовані, а їх обмеження не допускається, крім випадків, передбачених Конституцією України.
Також, відповідач долучив розрахунок перерахунку пенсії на своє суб`єктивне бачення щодо судових рішень по справах №460/7558/20, №460/7559/20, при цьому сам розрахунок лише по іншій справі №460/7559/20, згідно якого самоправством відповідача недоплачена сума пенсії складає в сумі - 52237,34 грн, тобто з незаконним поверненням основних показників грошового забезпечення на старі, є формальним, не відповідає Закону України від 09.04.1992 №2262-ХІІ та жодному нормативно-правовому акту України.
В постанові Великої Палати Верховного Суду від 11.03.2020 у зразковій справі №160/3586/19 надано правову позицію, та визначено, що органи державної влади не можуть посилатися на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобов`язань.
13.01.2021 Великою Палатою Верховного Суду у зразковій справі №440/2722/20, надано правові висновки та визначено, відмова відповідача в перерахунку та виплаті допомоги, порушує гарантоване ст.1 Першого протоколу до Конвенції право мирно володіти своїм майном.
Тобто органи державної влади не можуть посилатися на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобов`язань (рішення ЄСПЛ від 08.11.2005 у справі «Кечко проти України».
Набуте право на перерахунок та виплату пенсії у відповідності до судових рішень не може бути скасоване чи звужене відповідачем, про що свідчать позиція Конституційного Суду України в рішеннях від 22.09.2005 №5-рп/2005, від 22.05.2008 №10-рп/2008, від 29.06.2010 № 17-т/2010, від 22.12.2010 №23-рп/2010, від 11.10.2011 №10-рп/2011, від 18.12.201В Ш2-р/2018, від 27.02.2020 І-247/2018(3393/18).
Верховний Суд у постанові від 23.03.2020 у справі №802/438/17-а вказав, ЄСПЛ констатував, що невиконання рішення є втручанням у право особи на мирне володіння майном, викладене у першому реченні п.1 ст.1 Протоколу №1 Конвенції (справи «Войтенко проти України», «Горнсбі проти Греції»).
Обов`язковість виконання судового рішення є важливою складовою права особи на справедливий суд, що гарантовано ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Невиконанням рішення суду, яке набуло законної сили, підривається як авторитет судової гілки влади, так і авторитет демократичної держави в цілому.
Рішення суду, яке набуло законної сили - має бути виконане.
Виконання рішення суду забезпечує довіру суспільства до суду, оскільки довіра людини до суду формується не тільки через призму справедливого судового рішення, а й зокрема через виконання цього рішення.
Невиконання рішення суду формує недовіру людини до суду, що недопустимо в демократичній державі. Водночас, суб`єкт владних повноважень, який є стороною у справі, має бути зразком для громадськості щодо належного виконання рішення суду, не чекаючи при цьому примусового виконання такого рішення суду або встановлення судового контролю щодо виконання рішення суду.
Вважає, що на даний час судове рішення у справі №460/7558/20 відповідач свідомо не виконує, повернув основні види грошового забезпечення на старі шляхом самоправства, для умисного відбирання пенсії, заволодів його майном, при цьому заборгованість взагалі по іншій справі №460/7559/20, чим порушив вимоги ст.129-1 Конституції України, ч.7 ст.13 Закону України від 02.06.2016 №1402-УІП, ст. 14, 370 КАС України, правову позицію Верховного Суду.
Всупереч вимог ч.1 ст.242 КАС України суд прийняв ухвалу, яка не грунтується на засадах верховенства права.
Згідно ч. 4 ст. 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
У відповідності до вимог ч. 1 та ч. 2 ст. 308 КАС України  суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
Заслухавши суддю доповідача, вивчивши матеріали справи, та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних міркувань.  
Постановляючи ухвалу суд першої інстанції правильно зазначив, що відповідно до частини першої статті 373 КАС України         виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.
Згідно з частиною першою статті 5 Закону України «Про виконавче провадження»     примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються         Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».
Відповідно до частини першої статті 383 КАС України         особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.
Як зазначено у частині четвертій статті 383 КАС України, заяву, зазначену у частині першій цієї статті, може бути подано протягом десяти днів з дня, коли позивач дізнався або повинен був дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів, але не пізніше дня завершення строку пред`явлення до виконання виконавчого листа, виданого за відповідним рішенням суду.
Згідно з частиною п`ятою статті 383 КАС України         у разі відповідності заяви вимогам, зазначеним у цій статті, вона підлягає розгляду та вирішенню в порядку письмового провадження або в судовому засіданні на розсуд суду протягом десяти днів з дня її отримання. Неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені, не перешкоджає розгляду такої заяви.
За відсутності обставин протиправності відповідних рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень відповідача та порушення ним прав, свобод, інтересів особи-позивача, суд залишає заяву без задоволення. За наявності підстав для задоволення заяви суд постановляє ухвалу в порядку, передбаченому         статтею 249 цього Кодексу         (ч. 6         ст. 383 КАС України).
З огляду на це, правильним є висновок суду першої інстанції, що правовий інститут контролю за виконанням рішення суду, механізм якого унормований у тому числі і приписами статті 383 Кодексу адміністративного судочинства України, підлягає застосуванню виключно у разі наявності протиправних рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень щодо виконання рішення суду, що порушує права та законні інтереси позивача.
Тобто, застосування судом до суб`єкта владних повноважень приписів статті 383 Кодексу адміністративного судочинства України є можливе у разі встановлення факту невиконання таким суб`єктом владних повноважень дій зобов`язального характеру, визначених рішенням суду на користь особи позивача, що має бути підтверджено відповідними доказами, поданими позивачем.
Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 23.12.2020 позовні вимоги ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задоволено повністю. Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області щодо відмови ОСОБА_1 відповіддю від 22.09.2020 №1700-0319-8/28859 здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 на підставі довідки військової частини НОМЕР_1 від 02.06.2020 №501/108 із включенням до складу (розміру) грошового забезпечення, з якого призначається (обчислюється) пенсія, надбавки за виконання особливо важливих завдань, надбавки за роботу, яка передбачає доступ до державної таємниці, та премії на виконання постанови Верховного Суду від 21.08.2019 у справі №569/19058/17. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області здійснити з 01.01.2018 перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 на підставі довідки військової частини НОМЕР_1 від 02.06.2020 №501/108 із включенням до складу (розміру) грошового забезпечення, з якого призначається (обчислюється) пенсія, надбавки за виконання особливо важливих завдань, надбавки за роботу, яка передбачає доступ до державної таємниці, та премії.
У заяві про визнання протиправною бездіяльності ОСОБА_1 просить суд визнати протиправними дії відповідача щодо зменшення розміру пенсії після проведеного перерахунку.
Відповідно до пояснень, наданих Головним управлінням Пенсійного фонду України в Рівненській області та доданого до них розрахунку, розмір грошового забезпечення встановленого відповідно до постанов №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців» та №103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» становив більший розмір, аніж на виконання рішення суду №460/7558/20. На виконання рішення суду ОСОБА_1 було встановлено доплату до попереднього розміру, внаслідок чого проведений перерахунок розміру пенсійної виплати не збільшився, а тому доплата на виконання рішення суду відсутня.
При цьому, суд правильно зазначив, що позивачу не відмовлено у виконанні судового рішення у справі №460/7558/20, таке рішення перебуває у процесі виконання. Крім того, відповідно до ухвали суду зобов`язано Головне управління Пенійного фонду України в Рівненській області протягом тридцяти днів з моменту прийняття ухвали подати до суду звіт про виконання рішення суду від 23.12.2020.
Суд першої інстанції вірно вважав, що у даній спірній ситуації не встановлено свідомого невжиття управлінням залежних від нього заходів з метою виконання судового рішення та порушення у зв`язку з цим прав позивача, а отже відсутня протиправна бездіяльність органу Пенсійного фонду України щодо невиконання судового рішення.
Оскільки правовий інститут контролю за виконанням рішення суду, механізм якого закріплений у тому числі і приписами статті 383 КАС України, підлягає застосуванню виключно у разі наявності протиправних рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень щодо виконання рішення суду, що порушує права та законні інтереси позивача, то суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що підстави для задоволення заяви, поданої в порядку статті 383 КАС України, відсутні.
Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а ухвала відповідає нормам матеріального та процесуального права. 
Керуючись ч. 3 ст. 243, ст. 308, ст. 310, п. 1 ч. 1 ст. 315, ст. 316, ст. 321, ст. 322, ст. 325, ст. 329 КАС України, суд, - 
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Рівненського окружного адміністративного суду від 09 липня 2021 року по справі 460/7558/20 - без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.  

Головуючий суддя	 	М. А. Пліш 	
судді	 	В. В. Ніколін 	
 	 	О. М. Гінда 	
Повне судове рішення складено 26.10.2021.