ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 листопада 2021 року	Львів	Справа № 380/6407/20 пров. № А/857/17666/21	

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:
судді-доповідача -	Шевчук С. М.	
суддів -	Кухтея Р. В.	
 за участю секретаря судового засідання  	        Шинкар Т. І. Смолинця А.В.	
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові   апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу  Львівського окружного адміністративного суду  від 10 серпня 2021 року з питань заміни сторони виконавчого провадження (ухвалене у м.Львів, за правилами  загального позовного провадження, судом під головуванням судді Мартинюка В.Я., дату складання повного тексту ухвали – не зазначено)  у справі № 380/6407/20 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Львівській області, третя особа -  Бортківська сільська рада (правонаступником якої є Красненська селищна рада Золочівського району Львівської області) про визнання протиправним і скасування наказу, суд-

ВСТАНОВИВ:
        І. ОПИСОВА ЧАСТИНА
07.04.2021 року від представника позивача - Старосельського Віктора Івановича на адресу суду надійшла заява про заміну сторони виконавчого провадження, в якій він просить замінити сторону у виконавчому провадженні з боржника Головного управління Держгеокадастру у Львівській області на Красненську селищну раду Золочівського району Львівської області; видати у справі №380/6407/20 новий виконавчий лист, а виконавчий лист 380/6407/20 від 26.05.2021 року про зобов`язання Головного управління Держгеокадастру у Львівській області вчинити дії визнати таким, що не підлягає виконанню.
Ухвалою  Львівського окружного адміністративного суду  від 10 серпня 2021 року у задоволенні заяви представника ОСОБА_1 від 07.04.2021 року- відмовлено.
Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду першої інстанції позивач  звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати  обумовлену ухвалу та прийняти нове, яким заяву задовольнити  повністю. В обґрунтування апеляційної скарги  вказує, що судом першої інстанції неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, судове рішення прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.
На підтвердження доводів апеляційної скарги  вказує, що оскільки земельну ділянку на яку претендує позивач, передано із земель державної власності до земель комунальної власності, то Головне управління Держгеокадастру у  Львівській області   на даний час не є розпорядником бажаної позивачем земельної ділянки і не може приймати жодних рішень стосовно розпорядження нею (припинення повноважень визначених ч. 4  ст. 122 ЗК України), а відтак й вчиняти дії на виконання рішення суду.
При цьому, оскільки селищною радою прийнято земельну ділянку в комунальну власність, а відтак орган місцевого самоврядування набув відносно неї усіх відповідних повноважень та обов`язків, а тому обов`язок по відновленню порушених прав особи покладається на орган, компетентний відновити такі права, тобто на відповідну селищну раду, якою є  Красненська селищна рада Золочівського району Львівської області.
За приписами п.7.-1 розділу V «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» до прийняття закону про адміністративно-територіальний устрій України визначення адміністративних центрів територіальних громад та затвердження територій територіальних громад здійснює Кабінет Міністрів України.
Згідно із розпорядженням КМ України від 12.06.2020 №718-р  Бортківської сільська рада Золочівського району Львівської області  входить до Красненської селищної ради Золочівського району Львівської області.
Відповідно до п.п.1, 9 п.6-1 розділу V «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» день набуття повноважень сільською, селищною, міською радою, обраною територіальною громадою, територія якої затверджена Кабінетом Міністрів України (далі - сформована територіальна громада), припиняються повноваження сільських, селищних, міських рад, сільських, селищних, міських голів, обраних територіальними громадами, територія яких включена до території сформованої територіальної громади (далі - розформовані територіальні громади) ; юридична особа - сільська, селищна, міська рада, розміщена в адміністративному центрі сформованої територіальної громади, є правонаступником прав та обов`язків усіх юридичних осіб - сільських, селищних, міських рад, обраних розформованими територіальними громадами, з дня набуття повноважень новообраною радою.
Враховуючи положення п. 52 КАС України та зважаючи, що повноваження Бортківської сільської ради Золочівського району Львівської області припинилися, у зв`язку із набуттям повноважень Красненською селищною радою Золочівського району Львівської області 26.11.2020, суд  замінив заінтересовану третю особу Бортківську сільську раду Золочівського району Львівської області на її правонаступника – Красненську селищну раду Золочівського району Львівської області. Про дату час та місце розгляду апеляційної скарги Красненська селищна рада Золочівського району Львівської області була повідомлена в установленому порядку.
Відповідач та Красненська селищна рада Золочівського району Львівської області своїм правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористалися, відповідно до частини 4  статті 304 Кодексу адміністративного судочинства України  (далі  КАС України) відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.
В судовому засіданні представник позивача Мельницька Г.В. надала пояснення та підтримала доводи апеляційної скарги. 
Відповідач та третя особа були повідомлені про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги у відповідності до вимог ст.124 КАС України, шляхом надіслання повідомлень засобами поштового зв`язку та на електронну пошту, зазначену даними учасниками справи, про що в матеріалах справи містяться відповідні докази. В судове засідання не прибули, про причини неприбуття не повідомили. Клопотань про відкладення  слухання справи не направляли.

ІІ. ОЦІНКА СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ
Постановлячи ухвалу про відмову у задоволенні заяви представника позивача з питань заміни сторони виконавчого провадження суд виходив з того, що законодавством України не встановлено повного правонаступництва органів місцевого самоврядування щодо виконання судових рішень, боржником у яких є органи Держгеокадастру у правовідносинах з приводу надання дозволу на розроблення документації із землеустрою.

ІІІ. ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ
Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 12.12.2020 року у справі №380/6407/20 позов задоволено повністю; визнано протиправним та скасовано наказ Головного управління Держгеокадастру у Львівській області від 17.02.2020 року № 13-2272/16-20-СГ про відмову ОСОБА_1 у виділі земельної частки (паю) у розмірі 2,60 умовно кадастрових гектарів, визначенні місця розташування земельної ділянки та наданні дозволу на складання проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва; зобов`язано Головне управління Держгеокадастру у Львівській області виділити ОСОБА_1 в натурі (на місцевості) земельну частку (пай) в розмірі 2,60 умовно кадастрових гектарів для чого визначити місце розташування земельної ділянки на території Бортківської сільської ради Золочівського району Львівської області та надати дозвіл на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.
26.05.2021 року позивачу  видано виконавчий лист №380/6407/20 (а.с. 176) про зобов`язання Головного управління Держгеокадастру у Львівській області виділити ОСОБА_1 в натурі (на місцевості) земельну частку (пай) в розмірі 2,60 умовно кадастрових гектарів для чого визначити місце розташування земельної ділянки на території Бортківської сільської ради Золочівського району Львівської області та надати дозвіл на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.
Відповідно до рішення Красненської селищної ради Золочівського району Львівської області 2 сесії VIII скликання від 26.12.2020 року №12 “Про початок процедури реорганізації юридичних осіб – сільських рад, розміщених поза адміністративним центром Красненської селищної територіальної громади”, розпочато процедуру реорганізації шляхом приєднання до Красненської селищної ради Бортківської сільської ради Золочівського району Львівської області.
Наказом Головного управління Держгеокадастру у Львівській області від 24.12.2020 року 68-ОТГ “Про передачу земельних ділянок державної власності у комунальну власність”, передано у  комунальну власність Красненській селищній раді  земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності загальною площею 1617, 8316 га, які розташовані на території Буського та Золочівського районів згідно з актом приймання-передачі.
Передачу Головним управління Держгеокадастру у Львівській області земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності Бортківської сільської ради Золочівського району Львівської області у комунальну власність Красненської селищної ради (Красненської територіальної громади) підтверджено актом приймання-передачі земельних ділянок від 24.12.2020 року.
Отож, згадані докази підтверджують обставини, щодо  передачі Головним управлінням Держгеокадастру у Львівській області земельних ділянок Бортківської сільської ради з державної власності у комунальну власність Красненської селищної ради.

ІV. ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ
Перевіривши за наявними у справі матеріалами доводи, викладені у апеляційній скарзі, правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права і правової оцінки обставин у справі у межах, визначених статтею 308 Кодексу адміністративного судочинства України (КАС України), колегія суддів встановила таке.
За приписами  статті 52 КАС України  у разі вибуття або заміни сторони чи третьої особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд допускає на будь-якій стадії судового процесу заміну відповідної сторони чи третьої особи її правонаступником. Усі дії, вчинені в адміністративному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього в такій самій мірі, у якій вони були б обов`язкові для особи, яку він замінив.
Згідно ч.1 ст.  379 КАС України  у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою заінтересованої особи суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником.
Пунктом 1 частини 5  статті 15 Закону України від 02 червня 2016 року № 1404-VIІІ  Про виконавче провадження  (Закон № 1404-VІІІ)  передбачено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.
Під правонаступництвом у виконавчому провадженні необхідно розуміти заміну однієї зі сторін (стягувача або боржника) з переходом прав та обов`язків від права попередника до іншої особи (правонаступника), що раніше не брали участі у виконавчому провадженні.
Аналізуючи вищевикладене, колегія суддів зазначає, що виконавче провадження є однією зі стадій судового провадження, яка його завершує, та розпочинається з набранням судовим рішенням законної сили і завершується з настанням відповідних обставин, передбачених  статті 39 Закону №1404-VIII. За вказаним законом на стадії виконавчого провадження можлива заміна однієї сторони провадження іншою. Така заміна є прийнятною, зокрема, у правовідносинах, що допускають правонаступництво.
При цьому, процесуальне правонаступництво в розумінні  статті 52 КАС України  допускається на будь-якій стадії судового процесу, включаючи стадію виконання судового рішення.
Публічне правонаступництво органів державної влади є окремим, особливим видом правонаступництва, під таким терміном розуміється перехід в установлених законом випадках прав та обов`язків одного суб`єкта права іншому. При цьому обов`язок щодо відновлення порушених прав особи покладається на орган, компетентний відновити такі права. Такий підхід про перехід до правонаступника обов`язку відновити порушене право відповідає принципу верховенства права, оскільки метою правосуддя є ефективне поновлення порушених прав, свобод і законних інтересів.
У спорах, які виникають з публічних правовідносин, де оскаржуються рішення (дії, бездіяльність) державного органу, пов`язані зі здійсненням функції від імені держави, стороною є сама держава в особі того чи іншого уповноваженого органу. Функції держави, які реалізовувалися ліквідованим органом, не можуть бути припинені та підлягають передачі іншим державним органам, за винятком того випадку, коли держава відмовляється від таких функцій взагалі.
Аналогічну правову позицію висловив Верховний Суд у постановах від 13 березня 2019 року (справа № 524/4478/17), від 20 лютого 2019 року (справа № 826/16659/15).
Отже, правонаступництво у сфері управлінської діяльності органів державної влади (публічне правонаступництво) передбачає повне або часткове передання (набуття) адміністративної компетенції одного суб`єкта владних повноважень (суб`єкта публічної адміністрації) до іншого або внаслідок припинення первісного суб`єкта, або внаслідок повного чи часткового припинення його адміністративної компетенції.
Аналогічну правову позицію висловив Верховний Суд у постанові від 12 червня 2018 року у справі № 2а-23895/09/1270.
У такому разі також відбувається вибуття суб`єкта владних повноважень із публічних правовідносин.
Особливістю адміністративного (публічного) правонаступництва є те, що подія переходу прав та обов`язків, що відбувається із суб`єктами владних повноважень, сама собою повинна бути публічною та врегульованою нормами адміністративного права.
При цьому можна виділити дві форми адміністративного (публічного) правонаступництва: 1) фактичне (або компетенційне адміністративне правонаступництво), тобто таке, де вирішуються питання передачі фактичних повноважень від одного до іншого органу, посадової особи (або повноважень за компетенцією) та 2) процесуальне адміністративне (публічне) правонаступництво.
Фактичне (компетенційне) адміністративне (публічне) правонаступництво - це врегульовані нормами адміністративного права умови та порядок передання адміністративної компетенції від одного суб`єкта владних повноважень (суб`єкта публічної адміністрації) до іншого, який набуває певні владні повноваження внаслідок ліквідації органу чи посади суб`єкта владних повноважень, припинення первісного суб`єкта, або внаслідок повного чи часткового припинення компетенції органу публічної адміністрації чи припинення повноважень посадової особи.
Процесуальне адміністративне (публічне) правонаступництво - це унормована можливість заміни адміністративним судом (на будь-якій стадії процесу судового розгляду справи в суді першої, апеляційної та касаційної інстанцій (крім випадків перегляду справи за винятковими чи нововиявленими обставинами) сторони чи третьої особи іншим суб`єктом, коли права та обов`язки суб`єкта владних повноважень перейшли від сторони (в адміністративній справі) до іншого суб`єкта владних повноважень, а також можливість суб`єкта публічної адміністрації (правонаступника) вступити в судовий процес як сторона чи третя особа.
При визначенні процесуального адміністративного (публічного) правонаступництва суд повинен виходити з того, хто є правонаступником у спірних правовідносинах, і враховувати таке: якщо під час розгляду адміністративної справи буде встановлено, що орган державної влади, орган місцевого самоврядування, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржуються, припинили свою діяльність, то суд повинен залучити до участі у справі їхніх правонаступників.
У разі ж відсутності правонаступників суд повинен залучити до участі у справі орган, до компетенції якого належить ухвалення рішення про усунення порушень прав, свобод чи інтересів позивача. У разі зменшення обсягу компетенції суб`єкта владних повноважень, не пов`язаного з припиненням його діяльності, до участі у справі як другий відповідач суд залучає іншого суб`єкта владних повноважень, до компетенції якого передані або належать функції чи повноваження щодо вирішення питання про відновлення порушених прав, свобод чи інтересів позивача.
Отже, підставою для переходу адміністративної компетенції від одного суб`єкта владних повноважень до іншого (набуття адміністративної компетенції) є події, що відбулися із суб`єктом владних повноважень.
Аналогічну правову позицію викладено в постанові Верховного Суду у складі судової палати з розгляду справ щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду 11 жовтня 2019 року у справі № 812/1408/16.
Також апеляційний суд враховує правовий висновок, викладений у постанові Верховного Суду від 09.11.2020 у справі №826/14670/16 згідно якого під публічним правонаступництвом слід розуміти повне або часткове передання (набуття) адміністративної компетенції одного суб`єкта владних повноважень (суб`єкта публічної адміністрації) до іншого або внаслідок припинення первісного суб`єкта, або внаслідок повного чи часткового припинення його адміністративної компетенції; це вступ у чинні адміністративно - правові відносини нового суб`єкта владних повноважень (суб`єкта публічної адміністрації) на місце суб`єкта, що або припинив своє існування або повністю чи частково позбувся адміністративної компетенції.
З матеріалів справи вбачається, що Головним управлінням Держгеокадастру у Львівській області  передано земельні ділянки Бортківської сільської ради з державної власності у комунальну власність Красненської селищної ради. Підтвердженням чого є наказ Головного управління Держгеокадастру у Львівській області від 24.12.2020 року 68-ОТГ “Про передачу земельних ділянок державної власності у комунальну власність” та акт приймання-передачі 24.12.2020 року.
Отже, земельну ділянку,  відносно якої Головним управлінням Держгеокадастру у Львівській області прийнято наказ про відмову у виділенні позивачу земельної частки (паю) у розмірі 2,60 умовно кадастрових гектарів, визначенні місця розташування земельної ділянки та наданні дозволу на складання проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, а рішенням суду відновлено права та інтереси позивача, шляхом покладання на вказаного відповідача обов`язку щодо  виділення позивачу в натурі (на місцевості) земельної частки (паю) в розмірі 2,60 умовно кадастрових гектарів на території Бортківської сільської ради Золочівського району Львівської області та надання дозволу на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.
Частиною 4  статті 122 Земельного кодексу України  передбачено, що центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб.
Головне управління Держгеокадастру у Львівській області, відповідно до покладених на нього завдань розпоряджається землями державної власності сільськогосподарського призначення в порядку, визначеному чинним законодавством, на території  Львівської області.
За приписами пунктів "б", "в" статті 80 Земельного кодексу України, суб`єктами права власності на землю є:
- територіальні громади, які реалізують це право безпосередньо або через органи місцевого самоврядування, - на землі комунальної власності;
- держава, яка реалізує це право через відповідні органи державної влади, - на землі державної власності.
При цьому, згідно з частиною 1  статті 122 Земельного кодексу України  сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.
Таким чином, оскільки усі земельні ділянки, що розташовані за межами населених пунктів у межах таких територіальних громад передано із земель державної власності до земель комунальної власності, то Головне управління Держгеокадастру у Львівській області на даний час не є розпорядником земельної ділянки, на яку претендує позивач, і не може приймати жодних рішень стосовно розпорядження нею (припинення повноважень визначених ч. 4  ст. 122 ЗК України), а відтак й вчиняти дії на виконання рішення суду.
Колегія суддів зазначає, що у даному випадку наявні ознаки публічного правонаступництва, оскільки одночасно із передачею земельної ділянки у комунальну власність відбулось часткове передання (набуття) адміністративної компетенції (щодо передачі земельних ділянок у власність чи користування) одного суб`єкта владних повноважень (суб`єкта публічної адміністрації) внаслідок часткового припинення адміністративної компетенції Головного управління Держгеокадастру у Львівській області та передання її до Красненської селищної ради Золочівського району Львівської області, у зв`язку з чим обов`язок щодо відновлення порушених прав позивача покладається на компетентний орган, а саме на Красненську селищну раду Золочівського району Львівської області.
При цьому, колегією суддів ураховано, що організаційні та правові засади виділення власникам земельних часток (паїв) земельних ділянок у натурі (на місцевості) із земель, що належали колективним сільськогосподарським підприємствам, сільськогосподарським кооперативам, сільськогосподарським акціонерним товариствам на праві колективної власності, а також порядок обміну цими земельними ділянками визначає Закон України “Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)” від 05.06.2003 року № 899-ІV, з наступними змінами та доповненнями (далі - Закон № 899).
Згідно із ч.1 ст.3 Закону № 899-ІV підставами для виділення земельних ділянок у натурі (на місцевості) власникам земельних часток (паїв) є рішення відповідної сільської, селищної, міської ради чи районної державної адміністрації.
Частиною другою цієї ж норми передбачено, що особи, власники сертифікатів на право на земельну частку (пай), які виявили бажання одержати належну їм земельну частку (пай) в натурі (на місцевості), подають до відповідної сільської, селищної, міської ради чи районної державної адміністрації заяву про виділення їм земельної частки (паю) в натурі (на місцевості).
Відповідно до ст.5 № 899-ІV сільські, селищні, міські ради та районні державні адміністрації в межах їх повноважень щодо виділення земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості): розглядають заяви власників земельних часток (паїв) щодо виділення їм в натурі (на місцевості) земельних ділянок; приймають рішення щодо виділення земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості); уточняють списки осіб, які мають право на земельну частку (пай); уточняють місце розташування, межі і площі сільськогосподарських угідь, які підлягають розподілу між власниками земельних часток (паїв); укладають із землевпорядними організаціями договори на виконання робіт із землеустрою щодо виділення земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) та виготовлення відповідної документації із землеустрою, якщо такі роботи виконуються за рахунок місцевого бюджету; надають землевпорядним організаціям уточнені списки осіб, які мають право на земельну частку (пай); розглядають та погоджують проекти землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв); організовують проведення розподілу земельних ділянок між особами, які мають право на виділення їм земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості).
Частиною 10 ст.25 ЗК України передбачено, що органи виконавчої влади або органи місцевого самоврядування у процесі приватизації створюють резервний фонд земель за погодженням його місця розташування з особами, зазначеними в частині першій цієї статті у розмірі до 15 відсотків площі усіх сільськогосподарських угідь, які були у постійному користуванні відповідних підприємств, установ та організацій.
Відповідно до ч.11 ст.25 ЗК України резервний фонд земель перебуває у державній або комунальній власності і призначається для подальшого перерозподілу та використання за цільовим призначенням.
Відповідно до ч.6 ст.118 ЗК України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу.
 Згідно з частиною 1 та 3 ст. 122 ЗК України сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб. 
Районні державні адміністрації на їхній території передають земельні ділянки із земель державної власності, крім випадків, визначених частинами четвертою і восьмою цієї статті, у власність або у користування у межах сіл, селищ, міст районного значення для всіх потреб та за межами населених пунктів для:
а) ведення водного господарства;
б) будівництва об`єктів, пов`язаних з обслуговуванням жителів територіальної громади району (шкіл, закладів культури, лікарень, підприємств торгівлі тощо), з урахуванням вимог частини сьомої цієї статті;
в) індивідуального дачного будівництва.
    Позаяк земельні ділянки Бортківської сільської ради з державної власності передачі Головним управлінням Держгеокадастру у Львівській області у комунальну власність Красненської селищної ради, то з огляду на приведені положення законодавства до сфері відання та повноважень вказаного територіального органу місцевого самоврядування відноситься  виконання вказаного судового рішення та виконавчого листа.
Відтак, у вказаній частині апеляційна скарга підлягає до задоволення.
Стосовно ж доводів з приводу видачі нового виконавчого листа та визнання виконавчого листа від 26.05.2021 року у справі №380/6407/20 таким, що не підлягає виконанню суд зазначає наступне.
Відповідно до ч.1 ст.374 КАС України суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню.
Частиною другою цієї ж норми передбачено, що суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.
Отже, підставами для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню процесуальний закон визначає: помилкове видання виконавчого документа; відсутність обов`язку боржника повністю чи частково у зв`язку з його припиненням; добровільне виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.
Прете, як слідує з матеріалів справи виконавчий лист від 26.05.2021 року у справі №380/6407/20  не  містить будь-яких помилок, вказаний виконавчий лист не є виконаний. Також обумовлений виконавчий лист  не є таким, що не підлягає виконанню у зв`язку із фактичним припиненням боржника зазначеного в ньому. При цьому, колегія суддів зазначає, що  КАС України  не передбачено обов`язку суду видавати новий виконавчий лист у випадку заміни сторони у виконавчому провадженні.
Підставою для заміни сторони у виконавчому провадженню за таким виконавчим листом є відповідне судове рішення. Як наслідок у задоволенні апеляційної скарги у названій частині слід відмовити.
У відповідності із  ст.242 КАС України  рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Відповідно до п.2 ч.1  ст.315 КАС України  за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.
Згідно ч.1  ст.317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Зважаючи на те, що ухвала суду першої інстанції є незаконною та необґрунтованою, що призвело до неправильного вирішення заяви позивача про заміну сторони виконавчого провадження, ухвалу суду першої інстанції належить скасувати у частині яка стосується відмови позивачу у заміні  сторони виконавчого провадження (боржника Головного управління Держгеокадастру у Львівській області на Красненську селищну раду Золочівського району Львівської області) і ухвалити постанову, якою задовольнити  заяву позивача у вказаній частині.
Відповідно до ч.6  ст.139 КАС України  якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.
Вирішуючи питання про розподіл між сторонами судових витрат, суд, керуючись положеннями  статті 139 КАС України, виходить з того, що позивач звільнений від сплати судового збору, інших витрат ним не понесено, у зв`язку із чим судові витрати розподілу не підлягають.
Керуючись ст. 308, ст. 315, ст. 317, ст. 321, ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд,  
                                             П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.
Ухвалу  Львівського окружного адміністративного суду  від 10 серпня 2021 року скасувати у частині  відмови ОСОБА_1 у заміні  сторони виконавчого провадження (боржника Головного управління Держгеокадастру у Львівській області на Красненську селищну раду Золочівського району Львівської області).
Ухвалити у названій частині постанову, якою замінити сторону у виконавчому провадженні за виконавчим листом №380/6407/20, виданим Львівським окружним адміністративним судом  26.05.2021 року, а саме боржника Головне управління Держгеокадастру у Львівській   області (Код ЄДРПОУ 39769942, адреса: 79019, пр. Чоновола,4 м. Львів) на  Красненську селищну раду Золочівського району Львівської області (Код ЄДРПОУ 04372773, адреса: 80560 с. Красне, Золочівський район, Львівська область).
У решті ухвалу суду залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та підлягає касаційному оскарженню шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.  

Головуючий суддя	 	С. М. Шевчук 	
судді	 	Р. В. Кухтей 	
 	 	Т. І. Шинкар  	
Повне судове рішення складено 11 листопада 2021 року.