ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/9299/21 Справа № 189/1576/19 	  	Суддя у 1-й інстанції - Степанова О. С. Суддя у 2-й інстанції - Ткаченко І. Ю.	

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И 

15 грудня 2021 року        Дніпровський Апеляційний суд у складі:                  головуючого - судді Ткаченко І.Ю.
               суддів        - Деркач Н.М., Пищиди М.М., 
               за участю секретаря – Гулієва М.І. 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу
за позовом  ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Дніпропетровськгаз» (Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Дніпропетровськгаз») про визнання дій по складанню акту про порушення неправомірними, визнання незаконним нарахування вартості необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу 
за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Дніпропетровськгаз» 
на рішення Покровського районного суду Дніпропетровської області від 29 липня 2021 року, -

В С Т А Н О В И В:

18 вересня 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ПАТ по газопостачанню та газифікації «Дніпропетровськгаз», на теперішній час АТ «Оператор газорозподільної системи «Дніпропетровськгаз» про визнання дій по складанню акту про порушення неправомірними, визнання незаконним нарахування вартості необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу. В обґрунтування позовних вимог позивачка послалася на те, що між нею та відповідачем ПАТ «Дніпропетровськгаз» було укладено договір про надання послуг з газопостачання. На протязі всього часу користування газом, нею як споживачем чітко виконувалися усі умови вказаного договору, а також вчасно вносилася плата за спожитий газ і станом на серпень 2017 року навіть існувала переплата. 27.09.2017 року представниками ПАТ «Дніпропетровськгаз» при перевірці дотримання вимог Кодексу ГРС в ході проведення перевірки домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , було виявлено прихований газопровід з раніше відключеного газопроводу на вказаний буд. АДРЕСА_1 , який прямував у напрямку забору її домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , про що було складено відповідний акт за №267, у якому крім іншого було зазначено, що нібито саме за її адресою: АДРЕСА_2 було виявлено несанкціонований газопровід, хоча в дійсності навіть жодних ознак порушення нею, дотримання вимог Кодексу ГРС в ході проведення перевірки саме домоволодіння позивачки, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 встановлено не було та і не могло бути, оскільки позивачка ОСОБА_1 навіть і не була обізнана про наявність несанкціонованого газопроводу врізаного у газопровід на буд. АДРЕСА_1 . Окрім цього, при складенні акта про порушення було установлено, що несанкціонований газопровід врізаний у ГРС на буд. АДРЕСА_1 під землею, однак на території будинковолодіння позивачки і земельної ділянки жодних ознак існування несанкціонованого газопроводу, у тому числі і його підключення до приборів споживання жодним чином не встановлено, оскільки не установлено місце знаходження газопроводу на земельній ділянці та на ній відсутнє місце її розкопування та використання, а також відсутні навіть можливі ознаки його підключення до приборів споживання позивачки. Працівниками ПАТ «Дніпропетровськгаз» при складенні акта про порушення не установлено, що даний несанкціонований газопровід взагалі прокладений на території земельної ділянки позивачки та знаходиться у придатному для використання стані. На заперечення позивачки про належність їй прихованого газопроводу та прохання провести розкопування газопроводу на її ділянці з метою його фактичного встановлення та перевірки його роботоспроможності, працівники відповідача не відреагували. Таким чином, на час виникнення оскаржуваного рішення, відсутні докази порушення зі сторони позивача вимог кодексу газорозподільних систем. У відповідності з Кодексом газорозподільних систем, несанкціоноване втручання у роботу газорозподільної системи є втручання у роботу цієї системи, у тому числі шляхом несанкціонованого відновлення газопостачання, несанкціонованого втручання в роботу засобів вимірювальної техніки та/або підключення несанкціонованого газопроводу, внаслідок чого порушується нормальний режим роботи ГРС та/або здійснюється необліковане використання природного газу. Внаслідок виявленого підключення несанкціонованого газопроводу на буд. АДРЕСА_1 , який не має жодного відношення до належного позивачкі домоволодіння, а саме буд. АДРЕСА_2 , у тому числі і земельної ділянки, а тим самим безпосередньо ОСОБА_1 не порушувався ні нормальний режим роботи ГРС, а також не здійснювалося необліковане використання природного газу. 18.10.2017 року працівниками ПАТ «Дніпропетровськгаз» без будь-яких та і взагалі без жодних обґрунтувань проведено відключення домоволодіння позивачки ОСОБА_1 від системи газопостачання шляхом установлення блок устройства. 25.10.2017 року комісією відповідача було прийнято рішення про стягнення з позивачки суми вартості необлікованого (донарахованого) об`єму природного газу у розмірі 218478,20 грн. Вказані дії відповідача є неправомірними, виходячи з того, що факт несанкціонованого відбору газу, у даному випадку не знайшов свого підтвердження, так як жодного доказу того, що позивачкою споживався газ в результаті несанкціонованої врізки відповідач не має. Окрім того, виявлений врізаний патрубок із частиною резинового шлангу до газопроводу на буд. АДРЕСА_1 , фактично виявлені поза територією домоволодіння по АДРЕСА_2 , включно із земельною ділянкою належних позивачкі ОСОБА_1 . Враховуючи, що факт несанкціонованого відбору природного газу відповідачем не доведений, а згідно Кодексу ГРС факт виявлення втручання в роботу ЗВТ чи ГРМ має наслідком право, а не обов`язок газорозподільного підприємства припинити постачання газу, припинення газопостачання до будинку позивача є неправомірним, так як факт відбору позивачкою природного газу не встановлено та не доведено. Оскільки беззаперечних доказів того, що несанкціоноване втручання в систему газопроводу мало наслідком спричинення шкоди, тобто несанкціонований відбір природного газу, так як доказів несанкціонованого відбору природного газу позивачкою не доведено будь-якими доказами. В свою чергу позивачкою надаються докази того, що вона щомісячно вносила оплату за спожитий газ і обсяг спожитого ОСОБА_1 газу відповідав розміру домоволодіння позивачки та обліковувався газовим лічильником. Будь-яких приладів чи пристроїв, які вказували на споживання позивачкою газу поза газопроводом відповідачем не надано. Виявлення самої врізки не свідчить про те, що здійснювався несанкціонований відбір газу. Тому за недоведеністю цих двох складових складу правопорушення відсутніми є і інші дві складові правопорушення, як: причинний зв`язок та вина. Тому, позивачка вважає безпідставним складання акту про порушення від 27.09.2017 року та 18.10.2017 року відключення працівниками ПАТ «Дніпропетровськгаз» її домоволодіння від системи газопостачання, а також нарахування вартості необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу в сумі 218478,20 грн. Просить суд визнати дії ПАТ по газопостачанню та газифікації «Дніпропетровськгаз» по складанню акту про порушення за №267 від 27.09.2017 року та відключення домоволодіння від системи газопостачання неправомірними. Визнати незаконним нарахування ПАТ по газопостачанню та газифікації «Дніпропетровськгаз» вартості необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу в сумі 218478,20 грн. Зобов`язати ПАТ по газопостачанню та газифікації «Дніпропетровськгаз» поновити за власний рахунок газопостачання домоволодіння ОСОБА_1 , що розташоване за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.1-3). 

Рішенням Покровського районного суду Дніпропетровської області від 29 липня 2021 року позовні вимоги ОСОБА_1 до АТ «Оператор газорозподільної системи «Дніпропетровськгаз») про визнання дій по складанню акту про порушення неправомірними, визнання незаконним нарахування вартості необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу – задоволено в повному обсязі. 
Визнано дії ПАТ по газопостачанню та газифікації «Дніпропетровськгаз» по складанню акту про порушення №267 від 27.09.2017 року відносно ОСОБА_1 та відключення будинковолодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 від системи газопостачання – неправомірними.
Визнано незаконним нарахування ПАТ по газопостачанню та газифікації «Дніпропетровськгаз» ОСОБА_1 , вартості необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу в сумі – 218478 гривень 20 коп.
Зобов`язано АТ «Оператор газорозподільної системи «Дніпропетровськгаз» поновити за власний рахунок газопостачання домоволодіння ОСОБА_1 , розташованого за адресою: АДРЕСА_3 .
Стягнуто з АТ «Оператор газорозподільної системи «Дніпропетровськгаз» на користь держави судовий збір у розмірі 768,40 грн. (а.с.185-194).
Додатковим рішенням Покровського районного суду Дніпропетровської області від 06 жовтня 2021 року стягнуто з АТ «Оператор газорозподільної системи «Дніпропетровськгаз» на користь держави судовий збір в сумі 768,40 грн. Стягнуто з АТ «Оператор газорозподільної системи «Дніпропетровськгаз» на користь держави судовий збір в сумі 768,40 грн.(а.с.225-226).

Не погодившись з вказаним рішенням суду, АТ «Оператор газорозподільної системи «Дніпропетровськгаз», звернулося до суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення суду скасувати та відмовити у задоволені позову, а також вирішити питання судових витрат (а.с.196-204). 

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО ПО ГАЗОПОСТАЧАННЮ ТА ГАЗИФІКАЦІЇ «ДНІПРОПЕТРОВСЬКГАЗ» змінило тип акціонерного товариства та найменування на АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «ОПЕРАТОР ГАЗОРОЗПОДІЛЬНОЇ СИСТЕМИ «ДНІПРОПЕТРОВСЬКГАЗ», скорочене найменування ПАТ «Дніпропетровськгаз» на АТ «Дніпропетровськгаз».
Судом встановлено, що позивачка ОСОБА_1 є власником газифікованого житлового будинку за адресою: АДРЕСА_2 та являється споживачем природного газу, з відкритим особовим рахунком НОМЕР_1 .
Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг N 2500 від 30.09.2015 року затверджено Типовий договір постачання природного газу побутовим споживачам.
Відповідно до п.1.3 Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, цей договір є договором приєднання, що укладається з урахуванням вимог ст. 633, 634, 641, 642 ЦК України на невизначений строк шляхом приєднання споживача до умов цього договору. Фактом згоди споживача про приєднання до умов цього договору є отримання постачальником поданої споживачем заяви - приєднання до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам за формою, встановленою у додатку 1 до цього договору, та/або сплачений споживачем рахунок (квитанція) постачальника за поставлений природний газ, а щодо постачальника, на якого в установленому чинним законодавством порядку покладені спеціальні обов`язки з постачання природного газу побутовим споживачам, - факт споживання природного газу відповідно до вимог Правил постачання та за умови, що у споживача відсутній інший діючий постачальник (для забезпечення приєднання до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам усіх діючих побутових споживачів, об`єкти яких знаходяться в межах закріпленої території постачальника із спеціальними обов`язками, останній в установленому порядку надсилає кожному побутовому споживачу заяву-приєднання разом із супровідним листом за формою, встановленою у додатку 2 до цього Договору).
Відповідно до п.7 пар.3 розділу VI Кодексу газорозподільних систем, фактом приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти договір розподілу природного газу, зокрема повернення підписаної заяви-приєднання, сплата рахунка Оператора ГРМ та/або документально підтверджене споживання природного газу.
Відносини між суб`єктами ринку природного газу та оператором газорозподільних систем регулюються нормами Кодексу газорозподільних систем, затвердженого Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30 вересня 2015 року № 2494.
Сторонами визнаний той факт, що між ними, фактично виникли договірні відносини з приводу надання та споживання природного газу по особовому рахунку НОМЕР_2 за адресою: АДРЕСА_2 .
ОСОБА_1 здійснювалась оплата наданих відповідачем послуг з газопостачання, що підтверджується даними наданої нею копії оплаченого рахунку (а.с. 7).
27.09.2017 року представниками ПАТ «Дніпропетровсьгаз», на теперішній час АТ «Оператор газорозподільної системи «Дніпропетровськгаз» було здійснено перевірку дотримання вимог кодексу ГРС, за адресою: АДРЕСА_1 та виявлено прихований газопровід з раніше відключеного газопроводу на буд. 87 прямуючий до забору помешкання АДРЕСА_2 , про що було складено відповідний Акт про порушення №267 від 27.09.2017 року. В акті в графі «примітка» зазначено: «При огляді помешкання ні труби, ні шланг, які могли йти до будинку не виявлено» (а.с. 4).
Крім того, 27.09.2017 року представниками ПАТ «Дніпропетровсьгаз», на теперішній час АТ «Оператор газорозподільної системи «Дніпропетровськгаз» було здійснено перевірку дотримання вимог кодексу ГРС, за адресою: АДРЕСА_2 та виявлено прихований газопровід з раніше відключеного газопроводу на буд. 87 прямуючий до забору помешкання АДРЕСА_2 , про що було складено відповідний Акт про порушення №267 від 27.09.2017 року (а.с. 34).
Як вбачається із вказаного Акту, його складено представниками ПАТ «Дніпропетровськгаз», ОСОБА_1 в присутності свідків відмовилася від його підписання. В акті, в графі «примітка» зазначено: “При огляді помешкання буд. АДРЕСА_2 за забором зі сторони буд. 87 ніяких порушень не виявлено. Доступ надано ОСОБА_2 до перевірки свого помешкання без перешкоди. Огляд проведено при свідках”.
Судом встановлено, шо на підставі Акту про порушення N267 від 27.09.2017 року, за результатами його розгляду на засіданні комісії ПАТ «Дніпропетровськгаз», було розраховано вартість необлікованого (донарахованого) об`єму природного газу в розмірі 218 478,20 грн., про що повідомлено позивачку ОСОБА_1 (а.с. 6;40-41).
18.10.2017 року в домоволодінні за адресою: АДРЕСА_2 було здійснено відключення газових приладів. Підставою для вчинення цих дій в акті зазначено «по наряду» (а.с. 5).
Як вбачається з копії акта від 15.10.2017 року, складеного комісією в складі депутата Просянської селищної ради Бабенко Н.О., мешканців смт. Просяна: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 та її чоловік ОСОБА_2 проживають за адресою: АДРЕСА_2 з 2013 року. Будинок обігрівається частково. В одній із кімнат встановлено піч довготривалого горіння з варочним покриттям на якому можливе приготування їжі. Використання опалення від твердопаливного котла не можливе через перегнивання труб (а.с. 8).
Як вбачається з копії акта від 02.04.2018 року, складеного комісією в складі депутата Просянської селищної ради Переяславського О.І., мешканців смт. Просяна: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , територія будинку АДРЕСА_2 відокремлена парканом від території будинку АДРЕСА_1 . Паркан було встановлено з часів забудови будинку АДРЕСА_2 . З 2014 року паркан продовжує стояти на межі, розподіляючи власність території будинку АДРЕСА_2 та власність території будинку АДРЕСА_1 (а.с. 9).
Саме наявність прихованого газопроводу з раніше відключеного газопроводу на будинку АДРЕСА_1 прямуючий до забору помешкання позивача і слугувало приводом для складання акту про порушення № 267 від 27.09.2017 року. 
Згідно змісту акту №267 від 27.09.2017 року, де зазначено про встановлення порушення: Наявність несанкціонованого газопроводу. Виявлено прихований газопровід з раніше відключеного газопроводу на буд. 87 прямуючий до забору помешкання АДРЕСА_2 . Однак, вказане формулювання, не дає підстав для висновку, що зазначене обладнання за своїми технічними характеристиками є саме самовільно під`єднаним газопроводом у визначенні Кодексу газорозподільних систем, який здатен призвести до порушення режиму роботи ГРМ та/або здійснення необлікованого (облікованого частково чи з порушенням законодавства) використання природного газу (п.4 гл. 1 роз. І Кодексу газорозподільних систем).
На підтвердження акту про порушення від 27.09.2017 року представником ПАТ «Дніпропетровськгаз», на теперішній час АТ «Оператор газорозподільної системи «Дніпропетровськгаз» надано фотознімки, на яких зафіксовані зазначені в акті порушення та відеозапис (а.с. 35-38).
Однак, надані суду представником відповідача фотознімки не відповідають вимогам ст.ст. 77-80 ЦПК України, оскільки не містять дати фотографування, ідентифікуючих відомостей щодо місцезнаходження об`єкту, який зображений. Відеозапис не досліджувався за згодою сторін.
Суд приймає до уваги доводи позивачки, що на території домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 жодних ознак порушення дотримання вимог Кодексу ГРС в ході перевірки встановлено не було. Крім того, при складанні акта про порушення було встановлено, що несанкціонований газопровід врізаний у ГРС на буд. АДРЕСА_1 під землею, однак на території домоволодіння позивачки і земельної ділянки жодних ознак існування несанкціонованого газопроводу, у тому числі і його підключення до приборів споживання жодним чином не встановлено. Відповідачем при складанні акта про порушення не встановлено, що даний несанкціонований газопровід взагалі прокладений на території домоволодіння позивачки ОСОБА_1 та знаходиться у придатному для використання стані. Виявлений несанкціонований газопровід на буд. АДРЕСА_2 не має жодного відношення до належного позивачці ОСОБА_1 домоволодіння, а саме буд. АДРЕСА_2 . Позивачка наполягає, що нею не порушувався нормальний режим роботи ГРС, а також не здійснювалося необліковане використання природного газу.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив із їх законності та доведеності. 

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції.
Відповідно до п.п. 1,3 частини 1 ст. 129 Конституції України, основними засадами судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Згідно зі ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також дій, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.
Частиною 1 ст. 614 ЦК України передбачено, що особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Так, згідно з ч. 1 та ч. 2 ст. 12 Закону України "Про засади функціонування ринку природного газу" - постачання природного газу здійснюється відповідно до договору, за яким постачальник зобов`язується поставити споживачеві природний газ, якісні характеристики якого визначено стандартами, в обсязі та порядку, передбачених договором, а споживач зобов`язується сплачувати вартість прийнятого природного газу в розмірі, строки та порядку, передбачених договором.
Положеннями ч. 4 ст. 12, ч. 3 ст. 19, ч. 1 ст. 23 Закону України "Про засади функціонування ринку природного газу" визначено, що несанкціонованим відбором природного газу вважається, крім іншого: споживанням природного газу поза охопленням приладами обліку. У разі порушення або невиконання своїх обов`язків споживач несе відповідальність згідно із законом. Фізичні особи, фізичні особи-підприємці та юридичні особи, які порушили законодавство з питань функціонування ринку природного газу, несуть відповідальність згідно із законом. Правопорушеннями на ринку природного газу, крім інших, є: несанкціонований відбір природного газу; самовільне під`єднання до Єдиної газотранспортної системи України, зривання або пошкодження цілісності пломб, повірочного тавра, заглушок, тощо, що впливає на безпеку постачання природного газу або результати вимірювання; відмова у доступі працівників уповноважених газопостачальних, газорозподільних та газотранспортних підприємств до приміщень, житлових та підсобних приміщень, де розташовані газові прилади (пристрої), лічильники газу.
Відповідно до п.1 ст.1 Закону України «Про ринок природного газу»: оператор газорозподільної системи - суб`єкт господарювання. Який на підставі ліцензії здійснює діяльність із розподілу природного газорозподільною системою на користь третіх осіб (замовників); побутовий споживач – фізична особа, яка придбаває природний газ з метою використання для власних побутових потреб, у тому числі для приготування їжі, підігріву води та опалення своїх жилих приміщень, що не включає професійну та комерційну діяльність; Регулятор- національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг.
Згідно з п.1 ст.4 Закону України «Про ринок природного газу» державне регулювання ринку природного газу здійснює Регулятор у межах повноважень, визначених цим Законом та іншими актами законодавства.
Відносини, які виникають між постачальником та споживачами, з урахуванням їх взаємовідносин з Операторами ГРМ регулюються Правилами постачання природного газу, затвердженими Постановою НКРЕКП від 30.09.2015 року № 2496 та зареєстрованими в Міністерстві Юстиції України 06 листопада 2015 року за № 1382/27827.
Відповідно до розділу ІІІ Правил постачання, підставами для постачання природного газу побутовому споживачу є: наявність у побутового споживача договору розподілу природного газу, укладеного з оператором ГРМ, до газорозподільної системи якого підключений об`єкт споживача та присвоєння споживачу Оператором ГРМ персонального ЕІС-коду як суб`єкту ринку природного газу; наявність у побутового споживача укладеного з постачальником договору постачання природного газу побутовим споживачем та дотримання його умов.
Так, відповідно до п.4 гл. 1 роз. І Кодексу газорозподільних систем, затвердженого Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг 30 вересня 2015 року №2494 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 06 листопада 2015 року за № 1379/27824, в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, несанкціоноване втручання в роботу газорозподільної системи - це втручання в роботу газорозподільної системи, в тому числі, шляхом несанкціонованого відновлення газоспоживання, несанкціонованого втручання в роботу ЗВТ та/або під`єднання несанкціонованого газопроводу, внаслідок чого порушується нормальний режим роботи ГРМ та/або здійснюється необліковане (обліковане частково чи з порушенням законодавства) використання природного газу.
Несанкціонований відбір природного газу - відбір (споживання) природного газу з газорозподільної системи з порушенням вимог чинного законодавства, зокрема, цього Кодексу.
Несанкціонований споживач - фізична, юридична особа або фізична особа - підприємець, яка без укладання договору розподілу природного газу з оператором газорозподільної системи або на об`єкті, який не підключений до ГРМ в установленому порядку, здійснює несанкціонований відбір природного газу.
Самовільно під`єднаний газопровід (газовий відвід, штуцер, патрубок), у тому числі, без наявного підключеного газового обладнання, - фізично з`єднаний, зокрема, вварений, врізаний, з газорозподільною системою або газовою мережею внутрішнього газопостачання, витрата (споживання) природного газу, через який не обліковується комерційним вузлом обліку (лічильником газу).
Підпунктом 5 пункту 1 глави 9 розділу Х Кодексу передбачено, що суміжні суб`єкти ринку природного газу, зокрема, Оператор ГРМ та споживач, під час введення в експлуатацію або протягом експлуатації комерційного ВОГ та його складових, у тому числі, в разі позаштатної ситуації чи виникнення спірних питань щодо результатів вимірювань об`єму природного газу, мають право здійснювати з дотриманням вимог цього Кодексу перевірку комерційного ВОГ та його складових щодо перевірки стану підвідного газопроводу, зокрема, способу прокладання та відсутності можливості відбору газу поза вузлом обліку, в тому числі, шляхом обстеження газопроводів приладовим методом на предмет відсутності підключень до підземних та надземних підвідних, розподільчих та транзитних газових мереж поза комерційним ВОГ, візуального обстеження способів монтажу і обв`язки газового та газорегулюючого обладнання.
Підпунктом 6 пункту 7 глави 9 розділу Х Кодексу передбачено, що у разі виявлення під час перевірки комерційного ВОГ чи його складових або контрольного огляду вузла обліку ознак нижченаведених порушень представник Оператора ГРМ на місці перевірки складає у порядку, визначеному цим Кодексом, акт про порушення, зокрема про наявність несанкціонованого газопроводу.
На дату складання акту про порушення представник Оператора ГРМ забезпечує усунення виявленого порушення, про що в акті про порушення робиться відповідний запис. У разі неможливості усунути порушення на дату складання акту про порушення (відсутні відповідні засоби, повноваження тощо) представник Оператора ГРМ робить відповідний запис в акті про порушення та надалі забезпечує контроль за усуненням порушення, що підтверджується актом про усунення порушення.
Згідно з підпунктом 2 пункту 1 глави 2 розділу ХІ Кодексу до порушень споживача та несанкціонованого споживача, які кваліфікуються як несанкціонований відбір природного газу з ГРМ (крадіжка газу) та внаслідок яких щодо них здійснюється нарахування необлікованих об`ємів (обсягів) природного газу, належить наявність несанкціонованого газопроводу.
Пунктами 1, 2, 3, 5, 7, 8, 11 глави 5 розділу ХІ Кодексу передбачено, що у разі виявлення у споживача або несанкціонованого споживача порушень, визначених у главі 2 цього розділу, на місці їх виявлення представником Оператора ГРМ складається акт про порушення за формою, наведеною в додатку 16 до цього Кодексу.
Акт про порушення після пред`явлення представником Оператора ГРМ службового посвідчення складається в присутності споживача/несанкціонованого споживача та/або незаінтересованої особи (представника власника/користувача, на території чи об`єкті якого сталося порушення, або органу місцевого самоврядування) за умови посвідчення його особи та засвідчується їх особистими підписами. У разі якщо комерційний вузол обліку, на якому сталося порушення, знаходиться на території (в приміщенні) Оператора ГРМ, останній повинен завчасно попередити споживача про час і місце складання акту про порушення.
Акт про порушення складається в двох примірниках, один з яких залишається у споживача (несанкціонованого споживача), який має право внести до акту про порушення свої зауваження та заперечення.
Представник Оператора ГРМ перед складанням акту про порушення зобов`язаний повідомити споживача (несанкціонованого споживача) про його право внести зауваження та заперечення до акту про порушення, викласти мотиви своєї відмови від його підписання або підписати його без зауважень.
Споживач (несанкціонований споживач) та представники Оператора ГРМ під час виявлення порушення та складання акту про порушення мають право здійснювати фото- та відеозйомку для фіксації виявленого порушення чи інших дій та фактів, про що зазначається в акті про порушення.
На дату складання акту про порушення представник Оператора ГРМ забезпечує усунення виявленого порушення, про що в акті про порушення робиться відповідний запис. У разі неможливості усунути порушення на дату складання акту про порушення (відсутні відповідні засоби чи повноваження) представник Оператора ГРМ робить відповідний запис в акті про порушення та надалі забезпечує контроль за усуненням порушення, що підтверджується окремо складеним актом про усунення порушення.
Під час складання акту про порушення, акту про усунення порушення, акту про припинення/відновлення газопостачання тощо представниками Оператора ГРМ обов`язково фіксуються та зазначаються у вищезазначених актах показання лічильника газу (ЗВТ), за винятком випадків відмови у доступі до об`єкта споживача, де розташований лічильник газу (ЗВТ).
Акт про порушення має бути розглянутим комісією з розгляду актів про порушення Оператора ГРМ, яка визначає його правомірність та приймає щодо них відповідне рішення.
За результатами розгляду акту про порушення на засіданні комісії може бути прийнято рішення про його задоволення (повністю або частково), або необхідність додаткового обстеження чи перевірки, або додаткових пояснень тощо, або скасування акту про порушення.
При задоволенні комісією акту про порушення складається акт-розрахунок необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу і його вартості.
Відповідно до п.1 гл.3 роз. ХІ Кодексу у разі виявлення Оператором ГРМ несанкціонованого газопроводу або несанкціонованого втручання в роботу лічильника газу розрахунок об`єму необлікованого природного газу здійснюється за граничними об`ємами споживання природного газу населенням (додаток 15 цього Кодексу) з урахуванням усіх газових приладів і пристроїв споживача (фізичної особи) за період з дня останнього контрольного зняття показань лічильника (контрольного огляду вузла обліку або його перевірки) до дня виявлення порушення (але не більше ніж за 6 місяців) та з урахуванням строку на його усунення.
Якщо несанкціонований газопровід проведений шляхом прихованих заходів або фізичною особою, яка є несанкціонованим споживачем, початок періоду, за який визначається об`єм необлікованого природного газу, визначається з дня набуття споживачем (фізичною особою) права власності/користування на житлові (підсобні) приміщення, але не більше двох років, що передували дню виявлення порушення.
Якщо несанкціоноване втручання в роботу лічильника газу здійснено шляхом прихованих заходів, початок періоду, за який визначається об`єм необлікованого природного газу, визначається з дня встановлення лічильника газу та/або пломби, які виявились пошкодженими (їх встановлення повинно підтверджуватися відповідним актом про їх встановлення), але не більше 12 місяців.
Як зазначено в розділі I Кодексу ГРС, несанкціонований газопровід це самовільно під`єднаний газопровід (газовий відвід, штуцер, патрубок), у тому числі без наявного підключеного газового обладнання, фізично з`єднаний, зокрема вварений, врізаний, з газорозподільною системою або газовою мережею внутрішнього газопостачання, витрата (споживання) природного газу, через який не обліковується комерційним вузлом обліку (лічильником газу).
Відповідно до п. п. 5, 8, 11 п. 5.2 розділу V Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг N 2500 від 30.09.2015 року, споживач зобов`язаний не допускати несанкціонованого відбору природного газу; відшкодовувати постачальнику збитки, понесені ним у зв`язку з невиконанням або неналежним виконанням споживачем своїх зобов`язань перед постачальником, відповідно до чинних нормативно-правових актів та/або цього договору; безперешкодно допускати у свої житлові та підсобні приміщення, де розташовані газові прилади і пристрої, лічильники газу, представників Постачальника після пред`явлення ними відповідних службових посвідчень для звіряння показань фактично використаних обсягів природного газу.
Згідно з п.п.3 п.6.1 VI Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг N 2500 від 30.09.2015 року, постачальник має право ініціювати припинення постачання природного газу споживачу у порядку та на умовах, визначених цим Договором та чинним законодавством.
Відповідно до п.п.6 п.1, п.2 пар.7 розділу VI Кодексу газорозподільних систем, Оператор ГРМ в установленому законодавством порядку має право припинити/обмежити газопостачання на об`єкт споживача (у тому числі побутового споживача) з дотриманням ПБСГ та нормативних документів, що визначають порядок обмеження/припинення природного газу, у таких випадках: несанкціонований відбір природного газу або втручання в роботу ЗВТ чи ГРМ. Споживач зобов`язаний допустити представників Оператора ГРМ на власні об`єкти та не протидіяти їм при здійсненні заходів з припинення (обмеження) розподілу природного газу. При отриманні від Оператора ГРМ письмової вимоги про самостійне обмеження або припинення споживання (відбору) природного газу споживач зобов`язаний виконати вимогу Оператора ГРМ та самостійно обмежити або припинити споживання (відбір) природного газу.
Згідно з п/п 1 п.1 пар.2 розділу XI Кодексу газорозподільних систем, до порушень споживача та несанкціонованого споживача, які кваліфікуються як несанкціонований відбір природного газу з ГРМ (крадіжка газу) та внаслідок яких щодо них здійснюється нарахування необлікованих об`ємів (обсягів) природного газу, належить наявність несанкціонованого газопроводу.
Відповідно до п.1 пар.3 розділу XI Кодексу газорозподільних систем, у разі виявлення Оператором ГРМ несанкціонованого газопроводу або несанкціонованого втручання в роботу лічильника газу, розрахунок об`єму необлікованого природного газу здійснюється за граничними об`ємами споживання природного газу населенням, з урахуванням усіх газових приладів і пристроїв споживача (фізичної особи) за період з дня останнього контрольного зняття показань лічильника (контрольного огляду вузла обліку або його перевірки) до дня виявлення порушення (але не більше ніж за 6 місяців) та з урахуванням строку на його усунення. Якщо несанкціонований газопровід проведений шляхом прихованих заходів або фізичною особою, яка є несанкціонованим споживачем, початок періоду, за який визначається об`єм необлікованого природного газу, визначається з дня набуття споживачем (фізичною особою) права власності/користування на житлові (підсобні) приміщення, але не більше двох років, що передували дню виявлення порушення.
Кодекс газорозподільних систем внормовує взаємовідносини оператора газорозподільних систем із суб`єктами ринку природного газу, а також визначає правові, технічні, організаційні та економічні засади функціонування газорозподільних систем, зокрема умови забезпечення надійної і безпечної експлуатації газорозподільних систем та гарантованого рівня розподілу (переміщення) природного газу до/від суміжних суб`єктів ринку природного газу відповідної якості.
Право оператора газорозподільних мереж припиняти газопостачання у випадках, встановлених законодавством, передбачено Кодексом газорозподільних систем та «Правилами безпеки систем газопостачання», затвердженими наказом Міністерства енергетики та вугільної промисловості України № 285 від 15.05.2015 року. Главою 7 розділу УІ Кодексу ГРС регламентовано порядок обмеження та припинення розподілу природного газу споживачам.
Зокрема, пунктом 1 глави 7 розділу УІ Кодексу ГРС встановлено вичерпний перелік таких підстав.
До них відносяться: несвоєчасна та/або неповна оплата послуг згідно з умовами договору розподілу природного газу (1); отримання від оператора ГТС повідомлення про припинення розподілу природного газу споживачу у випадках: відсутності споживача в Реєстрі споживачів будь-якого постачальника у відповідному розрахунковому періоді; відсутності підтвердженої номінації у діючого постачальника на обсяги транспортування природного газу для потреб споживача (2); подання споживачем або його постачальником (який уклав з Оператором ГРМ договір на виконання робіт, пов`язаних з припиненням/обмеженням газопостачання споживачам) письмової заяви про припинення газопостачання (3); відмова споживача від встановлення лічильника газу, що здійснюється за ініціативи та за кошти Оператора ГРМ, з урахуванням Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу» (4); розірвання договору розподілу природного газу (5); несанкціонований відбір природного газу або втручання в роботу ЗВТ чи ГРМ (6); несанкціоноване відновлення газоспоживання (7); визнання в установленому порядку аварійним станом газорозподільної системи та/або ліквідація наслідків аварій, спричинених надзвичайними ситуаціями техногенного, природного бо екологічного характеру, та проведення ремонтно-відновлювальних робіт (8); наявність заборгованості за несанкціонований відбір природного газу з ГРМ (9); необґрунтована відмова від підписання акту наданих послуг та/або акту приймання-передачі природного газу (норма застосовується по об`єкту споживача, що не є побутовим) (10); відмова представникам Оператора ГРМ в доступі на об`єкти або земельну ділянку споживача, де розташована газорозподільна система та/або газове обладнання, та/або комерційний вузол обліку газу, для здійснення контролю відповідності встановленого газоспоживаючого обладнання проектній документації, обстеження газових мереж до ВОГ та/або газоспоживаючого обладнання (11); в інших випадках, передбачених законодавством (12).
Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Статтею 22 ЦК України встановлено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є, зокрема, втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).
Як зазначено апелянтом, причиною припинення газопостачання до будинку позивача є наявність несанкціонованого газопроводу, а саме: виявлено прихований газопровід з раніше відключеного газопроводу на буд. 87 прямуючий до забору помешкання помешкання АДРЕСА_2 , проте колегія суддів погоджується з доводами суду першої інстанції, який зазначив, наступне.
Несанкціонований відбір природного газу, який в силу наведеного правила Кодексу газорозподільних систем може бути передумовою для припинення газопостачання, за змістом наведених в п. 4 глави 1 розділу І Кодексу газорозподільних систем термінів це відбір (споживання) природного газу з газорозподільної системи з порушенням вимог чинного законодавства, зокрема цього Кодексу.
У відповідності до п. 1 ч. 1 глави 2 розділу ХІ Кодексу до порушень споживача, які кваліфікуються як несанкціонований відбір природного газу з ГРМ та внаслідок яких здійснюється нарахування необлікованих об`ємів природного газу, відноситься наявність несанкціонованого газопроводу.
Як встановлено судом, саме наявність прихованого газопроводу з раніше відключеного газопроводу на будинку АДРЕСА_1 прямуючий до забору помешкання позивача і слугувало приводом для складання акту про порушення № 267 від 27.09.2017 року.
У відповідності до зазначених в п. 4 глави 1 розділу І Кодексу газорозподільних систем термінів несанкціонований газопровід самовільно під`єднаний газопровід (газовий відвід, штуцер, патрубок), у тому числі без наявного підключення газового обладнання, фізично з`єднаний, зокрема, вварений, врізаний, з газорозподільною системою або газовою мережею внутрішнього газопостачання, витрата (споживання) природного газу через який не обліковується комерційним вузлом обліку (лічильником газу).
При вирішенні даного спору суд приймає до уваги зміст акту №267 від 27.09.2017 року, де зазначено про встановлення порушення: Наявність несанкціонованого газопроводу. Виявлено прихований газопровід з раніше відключеного газопроводу на буд. 87 прямуючий до забору помешкання АДРЕСА_2 . Однак, вказане формулювання, не дає підстав для висновку, що зазначене обладнання за своїми технічними характеристиками є саме самовільно під`єднаним газопроводом у визначенні Кодексу газорозподільних систем, який здатен призвести до порушення режиму роботи ГРМ та/або здійснення необлікованого (облікованого частково чи з порушенням законодавства) використання природного газу (п.4 гл. 1 роз. І Кодексу газорозподільних систем).
На підтвердження акту про порушення від 27.09.2017 року представником ПАТ «Дніпропетровськгаз», на теперішній час АТ «Оператор газорозподільної системи «Дніпропетровськгаз» надано фотознімки, на яких зафіксовані зазначені в акті порушення та відеозапис (а.с. 35-38). Однак, надані суду представником відповідача фотознімки не відповідають вимогам ст.ст. 77-80 ЦПК України, оскільки не містять дати фотографування, ідентифікуючих відомостей щодо місцезнаходження об`єкту, який зображений. Відеозапис не досліджувався за згодою сторін.
Суд першої інстанції звернув увагу, на те, що на території домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 жодних ознак порушення дотримання вимог Кодексу ГРС в ході перевірки встановлено не було. Крім того, при складанні акта про порушення було встановлено, що несанкціонований газопровід врізаний у ГРС на буд. АДРЕСА_1 під землею, однак на території домоволодіння позивачки і земельної ділянки жодних ознак існування несанкціонованого газопроводу, у тому числі і його підключення до приборів споживання жодним чином не встановлено. Відповідачем при складанні акта про порушення не встановлено, що даний несанкціонований газопровід взагалі прокладений на території домоволодіння позивачки ОСОБА_1 та знаходиться у придатному для використання стані. Виявлений несанкціонований газопровід на буд. АДРЕСА_2 не має жодного відношення до належного позивачці ОСОБА_1 домоволодіння, а саме буд. АДРЕСА_2 . Позивачка наполягає, що нею не порушувався нормальний режим роботи ГРС, а також не здійснювалося необліковане використання природного газу.
Враховуючи викладене, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про недоведеність тверджень відповідача щодо обладнання на території домоволодіння позивачки ОСОБА_1 несанкціонованого газопроводу.
Разом з тим, доводи відповідача викладені у відзиві на позовну заяву, що заявлені позивачем вимоги не відповідають способам захисту судом цивільних прав та інтересів, передбачених ст. 16 ЦК України, суд оцінює критично з огляду на наступне.
Так, об`єктом судового захисту кожного учасника цивільних правовідносин, наділеного цивільною процесуальною правоздатністю, є порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес, які і можуть бути підставою для звернення особи за судовим захистом.
Порушенням суб`єктивного права є такий негативний вплив на нього, при якому воно звужується за своїм змістом або перестає існувати, що позбавляє його носія можливості реалізувати його повністю або частково.
Статтею 15 ЦК України передбачене право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Способи захисту цивільних прав та інтересів встановлені частиною 2 статті 16 ЦК України, чий перелік не є вичерпним, а у суду є право захистити цивільне право або інтерес іншим, не зазначеним в частині 2 ст. 16 ЦК, способом, що встановлений договором або законом.
Пунктом 12 глави 5 розділу ХІ Кодексу газорозподільних систем, який регулює взаємовідносини оператора газорозподільних систем із суб`єктами ринку природного газу, передбачено, що вартість необлікованого (донарахованого) об`єму природного газу, яка пред`являється до сплати споживачу (несанкціонованому споживачу) в результаті задоволення акта про порушення, зазначається в окремому платіжному рахунку оператора газорозподільної системи, який надається під особистий підпис споживача (несанкціонованого споживача) або надсилається йому рекомендованим поштовим відправленням разом із супровідним листом, що оформлюється у довільній формі.
У разі незгоди споживача (несанкціонованого споживача) з об`ємом та/або вартістю необлікованого (донарахованого) природного газу, він може оскаржити їх у судовому порядку, тоді до винесення остаточного рішення у судовій справі заборгованість за необлікований (донарахований) об`єм природного газу не вважається простроченою.
Таким чином, зазначеним нормативно-правовим актом, що є спеціальним законом до правовідносин, які виникли між сторонами, прямо передбачено, що споживач у разі незгоди з об`ємом та/або вартістю необлікованого (донарахованого) природного газу, має право оскаржити такий акт (вимогу) в судовому порядку, і тоді до винесення остаточного рішення у судовій справі заборгованість за необлікований (донарахований) об`єм природного газу не вважається простроченою.
Таким чином, зазначеними положеннями законодавства прямо передбачено, що споживач у разі незгоди з об`ємом та/або вартістю необлікованого (донарахованого) природного газу має право оскаржити такий акт (вимогу) в судовому порядку.
Крім того, пунктом 3.4 Положення визначено, що у разі незгоди будь-якої сторони з висновками комісії по газопостачальній (газотранспортній) організації спірні питання вирішуються у судовому порядку.
Застосування вказаного способу захисту права позивачка обґрунтувала безпідставністю здійснення розрахунку вартості необлікованого газу через відсутність порушення Кодексу газорозподільних систем, яке стало підставою для складання оспорюваного акту.
Дійшовши висновку про відсутність в діях позивачки ОСОБА_1 порушення правил споживання природного газу, суд першої інстанції застосував передбачений спеціальним законом спосіб захисту права та визнати дії співробітників відповідача зі складання вказаного акту неправомірними. Вказаний висновок міститься в постанові Верховного Суду України в справі № 311/2314/16 від 17 квітня 2019 року, тому суд у відповідності до ч. 4 ст. 263 ЦПК України застосував його при розв`язанні подібних правовідносин.
Надавши належної оцінки представленим у справі доказам, у їх сукупності, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про наявність підстав для визнання незаконними дій відповідача по складанню акту про порушення №267 від 27.09.2017 року відносно ОСОБА_1 , нарахування вартості не облікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу в сумі 218478,20 грн. та відключення від газопостачання будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 та, як наслідок, зобов`язання відповідача відновити стан, який існував до порушення права ОСОБА_1 , поновивши газопостачання у вказаному вище будинку.
Доводи апеляційної скарги щодо неналежного способу захисту, колегія суддів відхиляє, Верховний Суд у постанові № 334/5744/19 від 04 серпня 2021 року, дійшов висновку про те, що позовні вимоги про визнання незаконним акта про порушення, визнання незаконним рішення комісії з розгляду акту про порушення, визнання незаконним акта-розрахунку необлікованого об`єму природного газу і його вартості щодо споживача фактично стосуються оскарження рішення відповідача, який здійснив нарахування газопостачання. Отже заявлений позов є належним способом захисту прав та інтересів позивача, оскільки відповідачем покладено на споживача обов`язок щодо сплати донарахованого об`єму газу.
Приведені апелянтом інші доводи в апеляційній скарзі про те, що суд не дав належної оцінки обставинам справи, про невірне застосування судом норм матеріального права, не можуть бути прийняті до уваги, оскільки вони зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду по їх оцінці, та особистого тлумачення апелянтом норм матеріального і процесуального права.
Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ст.89 ЦПК України виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному повному та об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.
Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пунктом 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE (Серявін та інші проти України), № 4909/04, §58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Таким чином, доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, а передбачених ст. 376 ЦПК України підстав для скасування судового рішення колегією суддів не встановлено, тому оскаржуване рішення підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст. ст. 259, 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Дніпропетровськгаз»  - залишити без задоволення. 

Рішення Покровського районного суду Дніпропетровської області від 29 липня 2021 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів в передбаченому законом порядку.

Судді: