П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №  560/4510/20 
Головуючий суддя 1-ої інстанції - Ковальчук О.К.   
Суддя-доповідач -  Залімський І. Г.   
15 листопада 2021 року
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді:  Залімського І. Г. 
суддів:  Сушка О.О.  Мацького Є.М. , 
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 07 червня 2021 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Хмельницькій області про скасування податкового повідомлення-рішення, 
В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_1 звернулась до Хмельницького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДПС у Хмельницькій області, в якому просила суд скасувати податкове повідомлення-рішення №0007460-5502-2223 від 15.05.2020.
Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 07.06.2021 у задоволенні позову  відмовлено.
Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, позивач подала апеляційну скаргу, в якій просить рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 07.06.2021 скасувати, прийняти нове рішення про задоволення позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, що призвело до неповного з`ясування обставин справи і, як наслідок, невірного вирішення справи та прийняття необґрунтованого рішення.
В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що спірним рішенням нараховано позивачу податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, як фізичній особі якій належить розмір частки у праві спільної власності на об`єкт нежитлової нерухомості - будівля, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , площею - 888,75 кв.м. Разом з цим, частина приміщення корівника, яка належить їй на праві спільної часткової приватної власності без визначення частин, призначена для використання безпосередньо у сільськогосподарській діяльності, а тому з огляду на пункт "ж" підпункту 266.2.2. пункту 266.1 статті 266 ПК України не є об`єктом оподаткування податком на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки.
Відповідач  подав відзив на апеляційну скаргу позивача в якому вказав на законність та обґрунтованість оскаржуваного судового рішення, а також на безпідставність доводів апеляційної скарги. Зауважив, що позивачка не є сільськогосподарським товаровиробником, що підтверджується відсутністю інформації про те, що вона є фізичною особою-підприємцем та займається сільськогосподарською діяльністю в статусі сільськогосподарського товаровиробника, оскільки такі відомості відсутні в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань безпосередньо щодо неї та її діяльності.  Отже, позивачка є суб`єктом сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки як фізична особа, якій належить розмір частки у праві спільної власності на об`єкт нежитлової нерухомості - будівля, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , площею - 888,75 кв.м. 
Ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 29.09.2021, з урахуванням п.7 ч.1 ст.306, ст.307, 311 КАС України, суд вирішив розглядати дану справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.
Як вірно встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 є співвласником нежитлової будівлі в розмірі частки 888,75 кв.м., розташованої за адресою: АДРЕСА_1 .
15.05.2019 ГУ ДПС у Хмельницькій області прийняло податкове повідомлення-рішення від №0007460-5502-2223, яким на підставі підпункту 54.3.3 пункту 54.3 статті 54 Податкового кодексу України та відповідно до підпункту 266.7.2 пункту 266.7 статті 266 Податкового кодексу України визначило податкове зобов`язання за платежем: "Податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачені фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості" за 2019 рік на суму 18543,77 грн.
Позивач вважає протиправним податкове повідомлення-рішення №0007460-5502-2223 від 15.05.2020, а тому звернулась до суду.
Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що частка будівлі, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 1777,5 кв.м, в розмірі  50%, яка належить на праві власності позивачці, яка не є сільськогосподарським  товаровиробником для цілей ПК України, є об`єктом оподаткування податком на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки.
Колегія суддів погоджується із вказаним висновком суду першої інстанції та враховує наступне.
Відповідно до ст. 265 ПК України податок на майно складається з: податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки; транспортного податку та плати за землю.
База оподаткування об`єктів житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі їх часток, які перебувають у власності фізичних осіб, обчислюється контролюючим органом на підставі даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що безоплатно надаються органами державної реєстрації прав на нерухоме майно та/або на підставі оригіналів відповідних документів платника податків, зокрема документів на право власності.
Згідно із пп.266.1.1 п.266.1 ст.266 ПК України платниками податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості.
Відповідно до п.266.3 ст.266 ПК України база оподаткування об`єктів житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі їх часток, які перебувають у власності фізичних осіб, обчислюється контролюючим органом на підставі даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що безоплатно надаються органами державної реєстрації прав на нерухоме майно та/або на підставі оригіналів відповідних документів платника податків, зокрема документів на право власності.
За приписами підпункту  «ж» 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 ПК України не є об`єктом оподаткування, зокрема, будівлі, споруди сільськогосподарських товаровиробників (юридичних та фізичних осіб), віднесені до класу "Будівлі сільськогосподарського призначення, лісівництва та рибного господарства" (код 1271) Державного класифікатора будівель та споруд ДК 018-2000, та не здаються їх власниками в оренду, лізинг, позичку. 
Визначення належності будівлі до того чи іншого класу проводиться на підставі документів, що підтверджують їх право власності з урахуванням класифікаційних ознак та функціонального призначення такого об`єкта нерухомості згідно з Державним класифікатором будівель та споруд ДК018-2000, затвердженого наказом Державного комітету України по стандартизації, метрології та сертифікації від 17.08.2000 №507 (ДК 018-2000).
Відповідно до ДК 018-2000 будівлі, споруди сільськогосподарських товаровиробників, призначені для використання безпосередньо у сільськогосподарській діяльності, відносяться до підрозділу "Будівлі нежитлові" група 127 "Будівлі нежитлові інші" клас 1271 "Будівлі сільськогосподарського призначення, лісівництва та рибного господарства". 
Згідно з ДК 018-2000 до класу (код 1271) "Будівлі сільськогосподарського призначення, лісівництва та рибного господарства" належать будівлі для використання в сільськогосподарській діяльності, наприклад, корівники, стайні, свинарники кошари, кінні заводи, собачі розплідники, птахофабрики, зерносховища, склади та надвірні будівлі, підвали, винокурні, винні ємності, теплиці, сільськогосподарські силоси та інші. 
Підпункт 14.1.235 пункт 14.1 статті 14 ПК України визначає, що сільськогосподарський товаровиробник для цілей глави 1 розділу XIV ПК України - юридична особа незалежно від організаційно-правової форми або фізична особа - підприємець, яка займається виробництвом сільськогосподарської продукції та/або розведенням, вирощуванням та виловом риби у внутрішніх водоймах (озерах, ставках та водосховищах) та її переробкою на власних чи орендованих потужностях, у тому числі власно виробленої сировини на давальницьких умовах, та здійснює операції з її постачання.
Тобто, наведене у підпункті 14.1.235 пункту 14.1 статті 14 ПК України, застосовується виключно для цілей розділу XIV ПК України "Спеціальні режими" та не поширюється на правовідносини, врегульовані розділом XII “Податок на майно” ПК України.
За змістом статті 5 ПК України поняття, правила та положення, установлені ПКУ та законами з питань митної справи, застосовуються виключно для регулювання відносин, передбачених статтею 1 ПК України. У разі якщо поняття, терміни, правила та положення інших актів суперечать поняттям, термінам, правилам та положенням ПКУ, для регулювання відносин оподаткування застосовуються поняття, терміни, правила та положення ПКУ. Інші терміни, що застосовуються у ПКУ і не визначаються ним, використовуються у значенні, встановленому іншими законами.
Статтею 1 Закону України "Про стимулювання розвитку сільського господарства на період 2001 - 2004 років" від 18 січня 2001 року №2238-III (Закон №2238) визначено:
- сільськогосподарський товаровиробник - фізична або юридична особа, яка займається виробництвом сільськогосподарської продукції, переробкою власно виробленої сільськогосподарської продукції та її реалізацією.
- продукція сільського господарства (сільськогосподарська продукція) - продукція, що виробляється в сільському господарстві та відповідає кодам 01.11 - 01.42 та 05.00.1 - 05.00.42 Державного класифікатора продукції та послуг ДК 016-97.
Отже, для цілей пункту «ж» підпункту 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 ПК України:
- сільськогосподарським товаровиробником є, зокрема, фізична особа, яка займається виробництвом сільськогосподарської продукції, яка відповідає кодам 01.11 - 01.42 та 05.00.1 - 05.00.42 Державного класифікатора продукції та послуг ДК 016-97, переробкою власно виробленої сільськогосподарської продукції та її реалізацією, і володіє будівлями, спорудами що призначені для використання безпосередньо у сільськогосподарській діяльності;
- не є об`єктом оподаткування податком на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, будівлі, споруди, віднесені до класу "Будівлі сільськогосподарського призначення, лісівництва та рибного господарства" (код 1271) Державного класифікатора будівель та споруд ДК 018-2000, що перебувають у власності сільськогосподарських товаровиробників (юридичних та фізичних осіб), які займаються виробництвом сільськогосподарської продукції,  переробкою власно виробленої сільськогосподарської продукції та її реалізацією, та не здаються їх власниками в оренду, лізинг, позичку.
Згідно статті 55 Господарського кодексу України суб`єктами господарювання визнаються учасники господарських відносин, які здійснюють господарську діяльність, реалізуючи господарську компетенцію (сукупність господарських прав та обов`язків), мають відокремлене майно і несуть відповідальність за своїми зобов`язаннями в межах цього майна, крім випадків, передбачених законодавством. 
Суб`єктами господарювання громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані відповідно до закону як підприємці.
Як обґрунтовано зауважив суд першої інстанції, на підтвердження здійснення виробництва сільськогосподарської продукції, яка відповідає кодам 01.11 - 01.42 та 05.00.1 - 05.00.42 Державного класифікатора продукції та послуг ДК 016-97, позивач не надала до суду відомості з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань про реєстрацію, як фізичної особи-підприємця з відповідними видами господарської діяльності, а також докази здійснення діяльності з виробництва сільськогосподарської продукції,  переробки власно виробленої сільськогосподарської продукції та її реалізації.
Водночас, надані позивачкою накладні від 12.11.2017 про придбання у фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (батька позивачки, від якого вона отримала в дар частину нежитлової будівлі, площею 888,75 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 ) 10 голів овець романівської породи та 5 голів кіз, та від 27.12.19 про реалізацію фізичній особі-підприємцю ОСОБА_2  5 кг. бринзи, 20 л. козячого молока, 50 яєць курячих свійських, 1(одну) тону гною овець та кіз, не можуть слугувати достатнім підтвердження здійснення нею сільськогосподарської діяльності, оскільки за визначенням статті 1 Закону №2238 ознаками сільськогосподарського товаровиробника є систематична діяльність, складовими якої є виробництво сільськогосподарської продукції, переробка власно виробленої сільськогосподарської продукції та її реалізація, а не тільки одноразова реалізація чи придбання.
З урахуванням наведеного апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що належно позивачу частка будівлі, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 1777,5 кв.м, в розмірі 50%, є об`єктом оподаткування податком на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, що свідчить про правомірність податкового повідомлення-рішення №0007460-5502-2223 від 15.05.2020. 
На підставі викладеного, судова колегія вважає, що суд першої інстанції  правильно встановив обставини справи та ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права і прийшов до обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні позовних вимог, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції.
Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 315 та статті 316 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Таким чином, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а  рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 07 червня 2021 року - без змін.
Постанова суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий	 	 	Залімський І. Г.	
 	 	 	 	
Судді	 	   	Сушко О.О.    Мацький Є.М.