Справа № 462/3683/21                                Головуючий у 1 інстанції: Палюх Н.М. 
Провадження № 33/811/1670/21                        Доповідач в 2-й інстанції: Партика І. В. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 грудня 2021 року Львівський апеляційний суд у складі: судді Партики І.В., розглянувши апеляційну скаргу адвоката Цімура Яромира Володимировича подану в інтересах ОСОБА_1 на постанову судді Залізничного районного суд м. Львова від 2 липня 2021 року,
ВСТАНОВИВ:
цією постановою, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 34000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 роки.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 454 грн. судового збору.
Згідно постанови судді суду першої інстанції, ОСОБА_1 , о 18.53 год. 19 травня 2021 року по вул. Петлюри, 17 у м. Львові керував транспортним засобом «Kia Sportage» номерний знак НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, поведінка, яка не відповідає обстановці та від проходження огляду на стан сп`яніння відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п.2.5 ПДР України.
Не погоджуючись з постановою судді суду першої інстанції адвокат Цімура Я.В. в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану постанову та закрити провадження у справі за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.
Окрім того, просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови Залізничного районного суду м. Львова від 2 липня 2021 року, оскільки 2 липня 2021 року не було проголошено рішення судді суду першої інстанції, про результат розгляду справи йому не було відомо, копію рішення ОСОБА_1 отримав 9 липня 2021 року.
Подану апеляційну скаргу адвокат Цімура Я.В. мотивує тим, що постанова судді суду першої інстанції ухвалена з порушенням норм матеріального та процесуального права, з неповнотою з`ясування обставин справи, невідповідністю висновків суду фактичним обставинам справи.
Повідомляє, що ОСОБА_1 не керував автомобілем 19 травня 2021 року; електросамокат Bolt цілий та неушкоджений; протокол на особу, яка притягується до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП (через наїзд на електросамокат) не складався; відеозаписів руху автомобіля KIA Sportage, д.н.з. НОМЕР_1 відсутня; відео докази керування автомобілем ОСОБА_1 відсутні; пояснення ОСОБА_1 на місці події були логічними та послідовними; зазначає, що показання свідка ОСОБА_2 є голослівними.
Наголошує, що свідок ОСОБА_3 ствердив під присягою, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом до приїзду поліцейських,зазначив, що о 19 год. ОСОБА_1 спілкувався з ним, а тому не міг керувати о 18 год. 53 хв. транспортним засобом.
Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення вважаю, що апеляційна скарга не підлягає розгляду і таку слід повернути апелянту, виходячи з наступного.
В судове засідання апеляційної суду ОСОБА_1 та його захисник не з`явилися, хоча були належним чином повідомлені про день та час розгляду справи.
Відповідно до положень ст. 268 КУпАП, неявка особи, відносно якої складено протокол, не перешкоджає розгляду справи.
Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право на справедливий суд, що включає, крім іншого, право на розгляд справи. Відповідні положення Конвенції знайшли своє втілення також у ст. 55 Конституція України, згідно з якою права і свободи людини і громадянина захищає суд; кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.
Відповідно до частини другої статті 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні цього строку відмовлено.
Строк на апеляційне оскарження може і повинен бути поновлений тільки у випадку, якщо він пропущений з поважних причин. Поважність причин його пропуску має довести апелянт, який заявив таке клопотання.
З матеріалів справи вбачається, що строк на апеляційне оскарження слід рахувати з 2 липня 2021 року, останній день якого припадає на робочий день 12 липня 2021 року.
Первинна апеляційна скарга адвоката Цімура Я.В. була подана 16 липня 2021 року, тобто з пропуском строку на апеляційне оскарження та постановою Львівського апеляційного суду від 21 липня 2021 року відмовлено в задоволенні клопотання адвоката Цімури Я.В., про поновлення строку апеляційного оскарження постанови Залізничного районного суду м. Львова від 02 липня 2021 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.130 КУпАП та апеляційну скаргу адвоката Цімури Я.В. повернуто.
02 серпня 2021 року, адвокат Цімура Я.В. звернувся до суду апеляційної інстанції з повторною апеляційною скаргою на постанову Залізничного районного суду м. Львова від 02 липня 2021 року та повторним клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження.
Постановою Львівського апеляційного суду від 11 серпня 2021 року повторну апеляційну скаргу адвоката Цімури Я. В. повернуто апелянту.
27 серпня 2021 року, адвокат Цімура Я.В. в черговий раз звернувся до суду апеляційної інстанції з повторною апеляційною скаргою на постанову Залізничного районного суду м. Львова від 02 липня 2021 року та повторним клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження.
9 вересня 2021 року суддею апеляційного суду повторну апеляційну скаргу адвоката Цімури Я. В. повернуто апелянту.
5 жовтня 2021 року адвокат Цімура Я.В. звернувся з черговою апеляційною скаргою на постанову судді суду першої інстанції, та зазначив в ній ті ж підстави поновлення строку, що і в попередніх апеляційних скаргах.
Постановою Львівського апеляційного суду від 13 жовтня 2021 року після повторної перевірки зазначених обставин, відмовлено в поновленні строку на апеляційне оскарження.
15 листопада 2021 року адвокат Цімура Я.В. подав чергову повторну апеляційну скаргу на постанову судді Залізничного районного суду м. Львова в якій зазначив ті ж самі підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження, що і в попередніх апеляційних скаргах.
Таким чином, тим обставинам, які наведені в цій апеляційній скарзі від 15 листопада 2021 року для обґрунтування клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, надано оцінку на предмет того, чи є вони поважними причинами пропуску строку на апеляційне оскарження.
Постанови апеляційного суду набрали законної сили негайно після винесення й оскарженню не підлягають.
Будь-яких інших підтверджених доказами доводів, які б дозволяли дійти обґрунтованого висновку про об`єктивні перешкоди здійснити апеляційне оскарження постанови у встановлений законом строк, адвокат Цімура Я.В. не наводить.
За відсутності доказів існування обставин, які безпосередньо унеможливлювали або ускладнювали можливість оскаржити постанову у встановлений законом строк особисто чи залучити для цього захисника, не залежали від волевиявлення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, та виникли протягом строку, який пропущено, не можливо дійти висновку про поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження.
Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово наголошував, що держава має право встановлювати певні обмеження права осіб на доступ до суду; такі обмеження мають переслідувати легітимну мету, не порушувати саму сутність цього права, а між цією метою і запровадженими заходами має існувати пропорційне співвідношення (пункт 57 Рішення у справі «Ашингдейн проти Сполученого Королівства» від 28 травня 1985 року, пункт 96 Рішення у справі «Кромбах проти Франції» від 13 лютого 2001 року).
У рішенні Європейського суду з прав людини справі «Мельник проти України» від 28 березня 2006 року (заява № 23436/03), суд нагадує, що право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду (рішення у справі «Голдер проти Сполученого Королівства» від 21 лютого 1975 року), не є абсолютним воно може бути обмеженим, особливо щодо умов прийнятності скарги.
Враховую, що необґрунтоване поновлення процесуальних строків на оскарження «остаточного судового рішення» є порушенням принципу юридичної визначеності, про що вказує як судова практика Верховного суду України, так і судова практика Європейського суду з прав людини.
Особи, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, розпоряджаються своїми правами на власний розсуд, однак користуватися ними повинні сумлінно в межах процесуального закону відповідно до їх призначення і тією мірою і в тих формах, які необхідні для досягнення мети провадження у справі.
Зважаючи на те, що Львівським апеляційним судом неодноразово було повернуто апеляційну скаргу адвоката Цімури Я.В. на постанову Залізничного районного суду м. Львова від 02 липня 2021 року, у зв`язку з відмовою у поновленні строку на апеляційне оскарження, оскільки причини його пропуску визнані неповажними, то повторна апеляційна скарга захисника, з тих же підстав повторному розгляду не підлягає, а тому її слід повернути апелянту.
Окрім того суддя апеляційного суду зазначає, що особа подавши апеляційну скаргу до суду отримала доступ до правосуддя, під яким згідно із стандартами Європейського суду з прав людини розуміється безперешкодне отримання судового захисту, однак, як встановлено з матеріалів справи останній не навів поважних причин пропуску строку на апеляційне оскарження, оскілки з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 2 липня 2021 року був присутній в судовому засіданні та 9 липня 2021 року ознайомився з матеріалами справи, отримав копію постанови судді суду першої інстанції, мав можливість звернутися з апеляційною скаргою в межах строку на апеляційне оскарження.
Таким чином, враховуючи вищезазначене, необхідно відмовити в задоволенні клопотання адвоката Ціміри Я.В. про поновлення строку на апеляційне оскарження та повернути матеріали даної апеляційної скарги особі, яка її подала.
Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

відмовити адвокату Цімурі Яромиру Володимировичу в поновленні строку на апеляційне оскарження постанови судді Залізничного районного суду м. Львова від 2 липня 2021 року.
Апеляційну скаргу з додатками повернути апелянту.
Постанова є остаточна й оскарженню не підлягає.

Суддя                                                Партика І.В.