Ухвала
Іменем України 
12 жовтня 2021 року
м. Київ                                                                                                                                               
справа № 753/3428/21
провадження № 51-4842ск21
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого           ОСОБА_1 ,
суддів:                      ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 09 березня 2021 року та ухвалу Київського апеляційного суду від 15 червня 2021 року,
встановив:
Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 09 березня 2021 року відмовлено у відкритті кримінального провадження за нововиявленими обставинами за заявою ОСОБА_4 . Заяву ОСОБА_4 про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами повернуто особі, яка її подала. 
Ухвалою Київського апеляційного суду від 15 червня 2021 року апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_4 залишено без задоволення. В порядку ст. 404 КПК України вищевказану ухвалу місцевого суду змінено, виключено з резолютивної частини ухвали рішення суду про відмову у відкритті провадження. В решті ухвалу суду залишено без зміни.
У касаційній скарзі засуджений порушує питання про перегляд вказаних судових рішень у касаційному порядку.
Перевіривши касаційну скаргу на відповідність вимогам ст. 427 КПК України,                     суд касаційної інстанції дійшов висновку, що скаргу подано без додержання вимог                     п. 4 ч. 2 зазначеної статті.
Відповідно до ст. 427 вказаного Кодексу в касаційній скарзі, серед іншого, зазначаються обґрунтування заявлених скаржником вимог із зазначенням того, 
у чому саме полягає незаконність чи необґрунтованість судових рішень. 
Згідно з ч. 1 ст. 438 КПК України підставами для скасування чи зміни судових рішень є: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону 
(ст. 412 КПК України); неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність (ст. 413 КПК України); невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого 
(ст. 414 КПК України). 
Тому скаржник, заперечуючи законність постановлених у кримінальному провадженні судових рішень, має конкретно вказати в чому саме полягають допущені, на його думку, істотні порушення норм права, які відповідно                 
до ст. 438 КПК України є підставами для скасування чи зміни судового рішення, тобто навести правове обґрунтування заявлених вимог. 
Однак, всупереч вищевказаному засуджений в поданій скарзі, посилаючись 
на істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, допущені судами першої та апеляційної інстанцій при постановленні оскаржених судових рішень, як на підставу, визначену п. 1 ч. 1 ст. 438 КПК України, для їх скасування, доводів на обґрунтування зазначеної позиції з урахуванням положень ст. 412 цього Кодексу не наводить.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 429 КПК України у разі подання касаційної скарги                    без додержання вимог, передбачених ст. 427 цього Кодексу, вона залишається 
без руху. 
Враховуючи наведене, керуючись ч. 1 ст. 429 КПК України, Верховний Суд 
постановив:
Касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 09 березня 2021 року та ухвалу Київського апеляційного суду від 15 червня 2021 року залишити без руху і надати йому для усунення вказаних недоліків п`ятнадцятиденний строк з дня отримання копії ухвали.
У разі невиконання вимог суду касаційну скаргу йому буде повернуто.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:
 
ОСОБА_1                                        ОСОБА_2                                    ОСОБА_3