Ухвала        
 
04 листопада 2021 року
м. Київ
 
справа № 2-229/2010
 
провадження № 61-16750ск21
 
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Лідовця Р. А. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 , яка подана його представником - ОСОБА_2 , на постанову Черкаського апеляційного суду від 08 вересня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Свидівоцької сільської ради Черкаського району, третя особа - Громадське об`єднання Дачний кооператив «Дніпро», про визнання права власності на будинок,
 
ВСТАНОВИВ:
 
У листопаді 2009 року  ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Свидівоцької сільської ради Черкаського району, третя особа - Громадське об`єднання Дачний кооператив «Дніпро» (далі - ГО ДК «Дніпро»), про визнання права власності на будинок.
 
Рішенням Черкаського районного суду Черкаської області від 01 лютого            2010 року позов  ОСОБА_1 задоволено.
Скасовано свідоцтво про право власності серії НОМЕР_1 , видане                           27 грудня 2005 року Свидівоцькою сільською радою Черкаського району в частині визнання за ГО ДК «Дніпро» права власності на будинок відпочинку, позначений у технічній документації літер. «2 П», розташований на                                       АДРЕСА_1 .
Визнано за ОСОБА_1 право власності на будинок відпочинку, позначений у технічній документації літер. «2 П», розташований на                             АДРЕСА_1 .
 
Не погоджуючись із вказаним судовим рішення, Асоціація керівників шкіл               м. Черкаси, яка не брала участі у справи, звернулася до суду з апеляційною скаргою на рішення Черкаського районного суду Черкаської області                         від 01 лютого 2010 року.
 
Крім того, у листопаді 2020 року заступник керівника Черкаської обласної прокуратури, в інтересах держави в особі Департаменту освіти та гуманітарної політики Черкаської міської ради, звернувся до суду із заявою про приєднання до апеляційної скарги Асоціації керівників шкіл м. Черкаси на рішення Черкаського районного суду Черкаської області від 01 лютого 2010 року.
 
Ухвалою Черкаського апеляційного суду від 26 листопада 2020 року апеляційне провадження за апеляційною скаргою Асоціації керівників шкіл м. Черкаси на рішення Черкаського районного суду Черкаської області                   від 01 лютого 2010 року та заявою заступника керівника Черкаської обласної прокуратури, в інтересах держави в особі Департаменту освіти та гуманітарної політики Черкаської міської ради, про приєднання до апеляційної скарги Асоціації керівників шкіл м. Черкаси на рішення Черкаського районного суду Черкаської області від 01 лютого 2010 року закрито на підставі пункту 3 частини першої статті 362 ЦПК України.
 
Постановою Верховного Суду від 31 березня 2021 року касаційну скаргу заступника керівника Черкаської обласної прокуратури, в інтересах держави в особі Департаменту освіти та гуманітарної політики Черкаської міської ради, задоволено.
Ухвалу Черкаського апеляційного суду від 26 листопада 2020 року скасовано, справу направлено для продовження розгляду до суду апеляційної інстанції.
 
Постановою Черкаського апеляційного суду від 08 вересня 2021 року апеляційну скаргу Асоціації керівників шкіл м. Черкаси на рішення Черкаського районного суду Черкаської області від 01 лютого 2010 року та заяву заступника керівника Черкаської обласної прокуратури, в інтересах держави в особі Департаменту освіти та гуманітарної політики Черкаської міської ради, про приєднання до апеляційної скарги Асоціації керівників шкіл м. Черкаси на рішення Черкаського районного суду Черкаської області                    від 01 лютого 2010 року задоволено.
Рішення Черкаського районного суду Черкаської області від 01 лютого                  2010 року скасовано та ухвалено нове судове рішення, яким у задоволенні позову  ОСОБА_1 відмовлено.
 
У жовтні 2021 року до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 , яка подана його представником - ОСОБА_2 , на постанову Черкаського апеляційного суду від 08 вересня 2021 року.
 
Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
 
Подана касаційна скарга не може бути прийнята судом касаційної інстанції, оскільки вона подана з порушенням вимог статті 392 ЦПК України.
 
Частиною третьою статті 392 ЦПК України визначено, що касаційна скарга підписується особою, яка її подає, або представником такої особи.
До касаційної скарги, поданої представником, повинна бути додана довіреність або інший документ, що посвідчує повноваження представника.
 
Згідно з пунктом 1 частини першої статті 62 ЦПК України повноваження представників сторін та інших учасників справи мають бути підтверджені довіреністю фізичної або юридичної особи.
 
Повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» (частина четверта статті 62 ЦПК України).
 
Відповідно до частини першої статті 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: договір про надання правової допомоги; довіреність; ордер; доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.
 
Касаційна скарга ОСОБА_1 підписана його                                    представником - ОСОБА_2 , проте до касаційної скарги заявником не долучено документів, які б підтверджували повноваження ОСОБА_2. представляти у Верховному Суді інтереси ОСОБА_1 .
 
Отже, заявнику необхідно надіслати на адресу суду належно оформлений документ, що підтверджує повноваження ОСОБА_2., яка підписала касаційну скаргу.
 
Відповідно до пункту 3 частини другої статті 392 ЦПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено: повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб).
 
У касаційній скарзі ОСОБА_1 вказує в якості третьої особи Обслуговуючий кооператив «Дніпро-2003» (далі - ОК «Дніпро-2003»), проте з огляду на судові рішення у справі, третьою особою є Громадське об`єднання Дачний кооператив «Дніпро».
 
Отже, заявнику необхідно надіслати до суду касаційної інстанції виправлену касаційну скаргу, яка за формою і змістом повинна відповідати вимогам статті 392 ЦПК України, зокрема, уточнити найменування третьої особи у справі.
 
Крім того, касаційна скарга не може бути прийнята судом касаційної інстанції, оскільки в порушення пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України, заявником у касаційній скарзі не вказано підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав).
 
Абзацом першим частини другої статті 389 ЦПК України визначено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках:
1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;
2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;
3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;
4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.
 
Відповідно до підпунктів 1, 2 пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України у разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.
У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.
 
Як підставу касаційного оскарження ОСОБА_1 вказує пункт 3 частини другої статті 389 ЦПК України, проте посилаючись на вказану підставу, заявник не зазначає щодо якої саме норми права у подібних правовідносинах відсутній висновок Верховного Суду, що унеможливлює вирішення питання про відкриття касаційного провадження.
 
Саме по собі посилання на відсутність висновку Верховного Суду щодо питання застосування норм права у подібних правовідносинах, без зазначення конкретної норми права, яку неправильно застосував апеляційний суд не дає підстав для відкриття касаційного провадження на підставі пункту 3 частини другої статті 389 ЦПК України.
 
Посилання у касаційній скарзі на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права без зазначення на обґрунтування випадків (випадка), перелічених у пунктах 1, 2, 3, 4 частини другої статті 389 ЦПК України, не є виконанням вимог процесуального закону (пункт 5 частини другої статті 392 ЦПК України) щодо обов`язкового зазначення у касаційній скарзі підстав касаційного оскарження.
 
Отже, заявнику необхідно надіслати на адресу суду уточнену редакцію касаційної скарги, в якій повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 ЦПК України підстави (підстав) та надіслати копії уточненої редакції касаційної скарги і доданих до неї матеріалів відповідно до кількості учасників справи.
 
Згідно з вимогами частини другої статті 393 ЦПК України у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.
 
Ураховуючи викладене, касаційну скаргу слід залишити без руху та надати заявнику строк для усунення її недоліків.
 
Керуючись статтями 185, 389, 392, 393 ЦПК України, Верховний Суд
 
УХВАЛИВ:
 
Касаційну скаргу ОСОБА_1 , яка подана його представником - ОСОБА_2 , на постанову Черкаського апеляційного суду від 08 вересня 2021 року залишити без руху та надати строк для виконання вимог ухвали протягом десяти днів з дня вручення копії цієї ухвали.
 
У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявникові.
 
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.
 
Суддя                                                                                                          Р. А. Лідовець