П О С Т А Н О В А 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 листопада 2021 року
м. Рівне

Справа № 569/1784/20
Провадження № 22-ц/4815/1379/21

Головуючий у Рівненському міському суді
Рівненської області: суддя Панас О.В.
Дата і місце ухвалення додаткового рішення
судом першої інстанції: 
22 липня 2021 року
в м. Рівне Рівненської області 
Повний текст додаткового рішення складено: 26 липня 2021 року.

Рівненський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ
головуючий: суддя Хилевич С.В.
судді: Ковальчук Н.М., Шимків С.С. 

учасники справи:
позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Комбінат комунальних підприємств";
відповідач - ОСОБА_1 ;

представники учасників справи: 
позивача - адвокат Курись Олексій Петрович;
відповідача - адвокат Волошин Ілля Васильович;

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Волошина Іллі Васильовича на додаткове рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 22 липня 2021 року в цивільній справі за заявою представника відповідача ОСОБА_1 - адвоката Волошина Іллі Васильовича про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Комбінат комунальних підприємств" до ОСОБА_1 про захист честі, гідності, ділової репутації,
в с т а н о в и в:
Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 24 червня 2021 року Товариству з обмеженою відповідальністю "Комбінат комунальних підприємств" (далі - ТОВ "Комбінат комунальних підприємств") відмовлено у позові до ОСОБА_1 про захист честі, гідності, ділової репутації.
29 червня 2021 року від представника відповідача - адвоката Волошина І.В. надійшло клопотання про стягнення судових витрат, а саме витрат на професійну правничу допомогу адвоката у розмірі 6 000 гривень.
Додатковим рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 22 липня 2021 року заяву представника відповідача задоволено частково.
Стягнуто з ТОВ "Комбінат комунальних підприємств" на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати на правничу допомогу у розмірі 2 000 гривень.
На додаткове рішення суду представником відповідача подано апеляційну скаргу, де він покликався на його незаконність і необґрунтованість, що полягали в порушення норм процесуального права та неправильному застосуванні норм матеріального права, а також неповному з`ясуванні обставин, що мають значення для справи. 
На обґрунтування наявності допущених судом помилок зазначалось, що суд позбавив відповідача права на відшкодування у повному обсязі понесених витрат на правничу допомогу, не зважаючи на той факт, що ОСОБА_1 на виконання умов договору про надання правничої допомоги було здійснено оплату в розмірі 6 000 гривень, що підтверджується меморіальним ордером від 20 липня 2020 року та квитанцією №99 від 29 червня 2021 року. Також зазначає, що заявником до суду попередньої інстанції в порядку ч. 1 ст. 134 ЦПК України було подано попередній розрахунок суми судових витрат, які вона понесла та очікує понести у зв`язку із розглядом справи, вказавши, що витрати складатимуться з витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 6 000 гривень. Згодом надала на підтвердження даного розміру витрат договір про надання правничої допомоги, додаткову угоду до договору, рахунки на підставі яких здійснювалась оплата юридичних послуг, докази оплати послуг (меморіальний ордер, квитанція №99) та акт приймання-передачі послуг. 
З наведених спонукань просив додаткове рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 22 липня 2021 року скасувати та ухвалити нове, яким заяву представника відповідача ОСОБА_1 - адвоката Волошина І.В. про стягнення витрат на професійну правничу допомогу задовольнити повністю, стягнувши з позивача на користь відповідача 6 000 гривень витрат на професійну правничу допомогу.
Відзиву на апеляційну скаргу ТОВ "Комбінат комунальних підприємств" не подано.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи представника відповідача, колегія суддів прийшла до висновку про задоволення апеляційної скарги.
Апеляційним судом встановлені та підтверджуються матеріалами справи такі обставини та відповідні їм правовідносини.
Вирішуючи спір по суті, суд першої інстанції прийшов до висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову і вказаний висновок визнається обґрунтованим колегією суддів, оскільки учасники справи таке рішення суду не оспорювали.
З матеріалів справи вбачається, що 08 липня 2020 року між ОСОБА_1 та Адвокатським бюро «Іллі Волошина» було укладено договір про надання правничої допомоги предметом якого є надання Адвокатським бюро усіма законними методами та способами правничої допомоги Клієнту у Рівненському міському суді Рівненської області у цивільній справі №569/1784/20 за позовом ТОВ «Комбінат комунальних підприємств» до ОСОБА_1 про захист честі, гідності та ділової репутації.
Обов`язки з надання правничої допомоги згідно з даним договором покладено на адвоката Волошина Іллю Васильовича, що підтверджується ордером про надання правової допомоги, оригінал якого знаходиться в матеріалах справи.
Відповідно до ч.2 ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.
Відповідно до п.10.2 Договору про надання правничої допомоги гонорар Адвокатського бюро за правничу допомогу, що надається клієнту, сплачується в розмірі, визначеному Сторонами в Додаткових угодах до Договору.
Додатковою угодою до договору про надання правничої допомоги від 08 липня 2020 року про оплату послуг Адвокатського бюро від 08 липня 2020 року передбачено, що Адвокатському бюро буде сплачено гонорар в сумі 6 000 (шість тисяч грн. 00 коп.) гривень (п.1).
20 липня 2020 ОСОБА_1 на виконання умов договору було здійснено оплату за надання правничої допомоги в розмірі 3 000 гривень, що підтверджується меморіальним ордером.
Також 29 червня 2021 року відповідачем здійснено оплату за надання правничої допомоги згідно з договором у розмірі 3 000 гривень, що підтверджується квитанцією №99 від 29 червня 2021 року.
Представником позивача подано заперечення проти стягнення на користь відповідача суми судових витрат, яке мотивовано тим, що меморіальний ордер є внутрішньобанківським документом, а надана копія квитанції не містить усіх реквізитів, тому додані відповідачем документи не підтверджують переказ коштів. 
Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать зокрема витрати на професійну правничу допомогу.
В порядку ст. 134 ЦПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи.У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.
Положеннями ч.ч. 1-6 ст. 137 ЦПК України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
За правилами ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються, у разі відмови в позові - на позивача (ч.2 цієї статті).
Відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
Згідно із ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Виходячи з наведених норм процесуального законодавства, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд має з`ясувати склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).
Як зазначалося, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення заявлених позовних вимог, а тому компенсації підлягають понесені відповідачем судові витрати за рахунок позивача.
29 червня 2021 року представником ОСОБА_1 - адвокатом Волошиним І.В. було подано до суду заяву про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, до якої долучено таке: копія Договору про надання правничої допомоги від 08 липня 2020 року; копія Додаткової угоди до Договору про надання правничої допомоги від 08 липня 2020 року; копія рахунку №08/07/2020 від 08 липня 2020 року на суму 3 000 гривень; копія меморіального ордеру від 20 липня 2020 року; копія рахунку №24/06/2021 від 24 червня 2021 року на суму 3 000 гривень; копія квитанції №99 від 29 червня 2021 року; копія Акта приймання-передачі наданих послуг від 29 червня 2021 року до Договору про надання правничої допомоги від 08 липня 2020 року; копія свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю; копія виписки Адвокатського бюро «Іллі Волошина» з Єдиного державного реєстру юридичних осіб фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 26 липня 2018 року. 
Апеляційним судом встановлено, що з представлених суду копій документів безумовно вбачається, що витрати відповідача на професійну правничу допомогу склали 6 000 гривень. Представник позивача подав свої заперечення щодо заявленого ОСОБА_1 обсягу витрат на правничу допомогу, що зумовило здійснення перевірки судом попередньої інстанції заявлених відповідачем судових витрат.
Перевіряючи надані відповідачем докази щодо понесених витрат на правничу допомогу, суд взяв до уваги обставини справи, умови укладеного договору про надання правничої допомоги від 08 липня 2020 року, співмірність винагороди за надані юридичні послуги зі складністю справи, викладені у відзиві підстави відсутності обставин, які підтверджують позовні вимоги, та прийшов до висновку про те, що заява представника відповідача підлягає до часткового задоволення із стягненням понесених відповідачем витрат за надання професійної правничої допомоги адвоката в розмірі 2 000 гривень.
Разом з тим суд першої інстанції не звернув уваги на те, що за змістом п. 1 ч. 2 ст. 137, ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.
Отже, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (п. 1 ч. 2 ст. 137 цього Кодексу). Суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що враховуючи значну складність справи, час, витрачений на надання відповідачу консультацій, і час, витрачений на підготовку та подання відзиву на позовну заяву, участь в судових засіданнях, розмір стягнутих судом попередньої інстанції з позивача витрат на професійну правничу допомогу, є необґрунтовано заниженими.
Враховуючи наведене, а також фактичний обсяг виконаної роботи та її складність, виходячи з вимог розумності, справедливості та пропорційності, колегія суддів вважає розумно обґрунтованими заявлені витрати на професійну правничу допомогу саме в повному обсязі, які підлягають компенсації позивачем на користь ОСОБА_1 у розмірі 6 000 гривень.
Підставою для скасування оскаржуваного судового рішення та прийняття постанови про задоволення апеляційної скарги відповідно до пунктів 3, 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України є невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення норм процесуального парва, що призвело до помилкового вирішення питання щодо судових витрат.
Керуючись ст.ст. 367, 368, 376, 382, 383, 384, 390 ЦПК України, апеляційний суд,
п о с т а н о в и в :
Апеляційну скаргу представника відповідача ОСОБА_1 - адвоката Волошина Іллі Васильовича задовольнити.
Додаткове рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 22 липня 2021 року скасувати.
Стягнути із Товариства з обмеженою відповідальністю "Комбінат комунальних підприємств" на користь ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу у розмірі 6 000 (шість тисяч) гривень.
Позивач (боржник): Товариство з обмеженою відповідальністю "Комбінат комунальних підприємств"; адреса: м. Здолбунів Рівненської області, вулиця 8 Березня, 37, поштовий індекс 35705; код ЄДРПОУ: 40490301.
Відповідач (стягувач): ОСОБА_1 ; адреса: АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_1 .
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.
Якщо в судовому засіданні оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий:                                                         С.В. Хилевич

Судді:                                                                 Н.М. Ковальчук

                                                                       С.С. Шимків