КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
03110 м. Київ, вул. Солом`янська, 2-а
факс 284-15-77 e-mail: inbox@kia.court.gov.ua

Унікальний номер справи № 455/1157/18 Апеляційне провадження № 22-ц/824/2555/2021	Головуючий у суді першої інстанції - Ларіонова Н.М. Доповідач у суді апеляційної інстанції  -  Нежура В.А.	
 
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М   У К Р А Ї Н И
 
29 вересня 2021 року Київський апеляційний суд у складі:
суддя-доповідач                Нежура В.А.,
судді                                     Березовенко Р.В., Білич І.М.,
розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 , що діє як законний представник в інтересах малолітніх дітей ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , подану від її імені та в її інтересах адвокатом Ільковим Миколою Миколайовичем, який діє на підставі договору, на рішення Подільського районного суду м. Києва від 27 липня 2020 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 , що діє як законний представник в інтересах малолітніх дітей ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» про стягнення страхового відшкодування,
 
В С Т А Н О В И В:
 
В вересні 2018 року позивач ОСОБА_1 , діючи як законний представник в інтересах малолітніх дітей - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , - звернулась до Старосамбірського районного суду Львівської області з позовом, в якому, з урахуванням уточнень, просила стягнути з відповідача на її користь пеню з розрахунку подвійної облікової ставки НБУ у розмірі 36 377,92 грн., 3% річних у розмірі 3 134,07 грн., інфляційні втрати у розмірі 9 394,31 грн. та витрати на правову допомогу у розмірі 14 000,00 грн.
В обґрунтування позовних вимог позивач посилалась на те, що ІНФОРМАЦІЯ_3, по вул. І. Франка, 145 у с. Старява Старосамбірського району Львівської обл. сталася ДТП, під час якої транспортний засіб «КАМАЗ-5320» (бортовий -С), д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_4 здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_5 , який від отриманих травм помер під час доставлення у амбулаторію с. Старява Старосамбірського району Львівської області. Відповідальність водія транспортного засобу «КАМАЗ-5320» (бортовий -С), д.н.з. НОМЕР_1 , на дату вчинення ДТП застрахована згідно полісу № АК/2771139 у ПрАТ «УПСК». Зазначала, що 13.11.2017 на адресу ПрАТ «УПСК» надіслано заяву про виплату страхового відшкодування в інтересах позивачки та неповнолітніх дітей загиблого: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . Загальна сума страхового відшкодування з урахуванням встановленого ліміту страхового відшкодування становить 169 390,00 грн., з яких: 38 400,00 грн. - моральна шкода, 115 200,00 грн. - відшкодування на утримання та 15 790,00 грн. - витрати на поховання. Вказує, що 01.08.2018 ПрАТ «УПСК» проведено часткову виплату страхового відшкодування в розмірі 38 400,00 грн. моральної шкоди. Оскільки ПрАТ «УПСК» було сплачено позивачу страхове відшкодування на утримання в розмірі 115 200,00 грн., лише 09.01.2019 прострочивши виконання зобов`язання, тому вважає, що має право на стягнення з відповідача пені, 3% річних та інфляційних втрат (т. 1 а.с. 1-3, 174-176).
Рішенням Подільського районного суду м. Києва від 27.07.2020 В позові ОСОБА_1 як законного представника в інтересах малолітніх дітей - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ПрАТ «УПСК» про стягнення страхового відшкодування відмовлено в повному обсязі (т. 1 а.с. 236-2241).
В апеляційній скарзі, ОСОБА_1 , посилаючись на порушення норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права просить, скасувати рішення та постановити нове, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Вказує, що доводи відповідача про невчасне надання позивачем банківських реквізитів для сплати страхового відшкодування є безпідставним, оскільки усі необхідні документи було надано позивачем разом із заявою, яка була подана до ПрАТ «УПСК» 13.11.2017, жодних інших нових відомостей відповідачу позивачем не надавалось (т. 2 а.с. 1-6).
06.01.2021 ПрАТ «УПСК» було надано відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначає, що позивачу було виплачено, у відповідності до визначених спеціальним законом вимог, та сплачено страхове відшкодування та пеню в повному обсязі, тому рішення суду першої інстанції про відмову у задоволені позову є законним та обґрунтованим (т. 2 а.с. 24-25зв.)
Судом апеляційної інстанції справу розглянуто в порядку ч. 1 ст. 369 ЦПК України, без повідомлення учасників справи.
Частиною 1 статті 367 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Заслухавши доповідь судді, вивчивши та дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.
Відмовляючи у задоволені позову, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем у встановлені законом строки було здійснено розрахунок та виплату на користь позивача сум страхового відшкодування, тому вимоги позивача про стягнення пені, інфляційних втрат та відсотків за прострочення виплати страхового відшкодування безпідставні.
Але погодитись із такими висновками в повному обсязі не можливо з огляду на таке.
Як вбачається з матеріалів справи, ІНФОРМАЦІЯ_3, по вул. І.Франка, 145, у             с. Старява Старосамбірського району Львівської області сталася ДТП, під час якої транспортний засіб «КАМАЗ-5320» (бортовий -С), д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_4 , яким порушені вимоги ПДР, здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_5 , який від отриманих травм помер в лікарні.
За даним фактом старшим слідчим в ОВС ВР ЗуСТ СУ ГУ НП в Львівській області 18.10.2017 було внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань кримінальне провадження № 12017140000000800 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286 ч. 2 КК України.
Вироком Старосамбірського районного суду Львівської області від 13.03.2018 ОСОБА_4 , був визнаний винним у вчиненні вищевказаного злочину зі звільненням від відбування призначеного покарання з випробуванням та встановленням іспитового строку (справа № 455/1498/17).
Як вбачається з даного вироку, цивільний позов у даному кримінальному провадженні потерпілою стороною не подавався.
На час вчинення ДТП цивільно-правова відповідальність водія ОСОБА_4 була застрахована у відповідача, а саме: 23.02.2017 між ПрАТ «УПСК» та        ОСОБА_4 було укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АК/2771139, строк дії якого з 24.02.2017 по 23.02.2018. За даним полісом ПрАТ «УПСК» було застраховано майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу «КАМАЗ 5320», д.н.з. НОМЕР_1 .
Відповідно до п. 22.1. ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.
Відповідно до п. 35.1 ст. 35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) заяву про страхове відшкодування. 
У зв`язку з ДТП представник позивача за довіреністю - ТОВ «Центр Автовиплат Поліс» в особі його директора Колішенко Л.С. 13.11.2017 звернувся до відповідача із заявою про виплату страхового відшкодування, відповідно до якої на підставі ст.ст.27.2, 27.3, 27.4, 35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», було заявлено про виплату страхового відшкодування позивачу, як дружині померлого та неповнолітніх дітей: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , на реквізити ТОВ «Центр Автовиплат Поліс»: 1) моральна шкода - 38 400,00 грн.; 2) страхове відшкодування на утримання у розмірі - 115 200,00 грн. та витрати на поховання у розмірі - 15 790,00 грн.
Листом № 348/18 від 25.01.2018 ПрАТ «УПСК» на адресу директора ТОВ «Центр Автовиплат Поліс» зазначено, що на підтвердження своїх вимог щодо відшкодування шкоди утриманцям директором ТОВ «Центр Автовиплат Поліс» не надано жодного документу, який підтверджує дохід потерпілого. Більш того, відповідно до довідки про ДТП СУ ГУНП у Львівській області потерпілий не працював. 
Листом ПрАТ «УПСК» від 27.04.2018 № 1609/18 повідомлено ТОВ «Центр Автовиплат Поліс» про відсутність у довіреності від 24.10.2017 повноважень на отримання страхового відшкодування.
21.05.2018 Старосамбірським районним судом Львівської області надано ПрАТ «УПСК» розписку ОСОБА_1 щодо отримання відшкодування матеріальної та моральної шкоди заподіяної внаслідок ДПТ від ОСОБА_4 , як особи відповідальної за вчинення ДТП.
25.06.2018 року ТОВ «Автоцентр Автовиплат Поліс» надано ПрАТ «УПСК» копії вироку Старосамбірського районного суду Львівської області від 13.03.2018 та довіреностей виданих ОСОБА_1 .
Відповідно до п. 36.5 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня.
Пунктом 36.2 статті 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його.
Отже, сума страхового відшкодування у розмірі 38 400,00 грн. була сплачена відповідачем, згідно заяви на реквізити ТОВ «Центр Автовиплат Поліс» платіжним дорученням № 116 від 01.08.2018 в межах 90 днів з моменту отримання останнього документу (вироку Старосамбірського суду Львівської області від 13.03.2018). Тобто, на момент виплати моральної шкоди, страховою компанією було визнано наявність всіх необхідних документів на сплату страхового відшкодування.
Також, згідно платіжного доручення № 10 від 12.10.2018 було здійснено доплату відшкодування витрат на поховання ОСОБА_5 у розмірі 15 790,00 грн. та сплачено пеню у розмірі 311,47 грн., що підтверджується платіжним дорученням   № 11 від 12.10.2018, тобто ПрАТ «УПСК» добровільно визнано прострочення суми платежу.
ПрАТ «УПСК» суму страхового відшкодування належне дітям загиблого у розмірі 115 200,00 грн. було виплачено 09.01.2019, що підтверджується платіжним дорученням № 18, а враховуючи що з дати отримання вироку суду від 13.03.2018 щодо ОСОБА_4 , яке було отримано відповідачем 25.06.2018, то дана сума сплачена з простроченим строком.
Таким чином, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про відсутність підстав для задоволення позову.
Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Звертаючись до суду з позовом до ПрАТ «УПСК», ОСОБА_1 просить стягнути з відповідача на її користь пеню у розмірі 36 377,92 грн., 3% річних у розмірі 3 134,07 грн., інфляційній втрати у розмірі 9 394,31 грн. за період з 13.02.2018 по 09.01.2019.
Однак, апеляційний суд не може погодитись із наданим розрахунком позивача, виходячи з того, що вирок суду від 13.03.2018 відносно ОСОБА_4 було отримано страховою компанією лише 25.06.2018, тому з урахуванням п. 36.2 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» штрафні санкції мають відраховуватись з 26.09.2018.
Отже, розрахунок пені за період з 26.09.2018 по 09.01.2019 розраховується за наступною формулою: 
[Пеня] = [Сума боргу] *2 * [Ставка пені (%)] / 100% / 365 днів * [Кількість днів], та становить 12 043,92 грн.
Розрахунок 3% річнихза період з 26.09.2018 по 09.01.2019 розраховується за наступною формулою:
[Відсотки] = [Сума боргу] * [Процентна ставка] / 100% / 365 днів * [Кількість днів], та становить 1 003,66 грн.
Розрахунок інфляційних втратза період з 26.09.2018 по 09.01.2019 розраховується за наступною формулою:
[Збитки від інфляції] = [Сума боргу] * [Індекс інфляції] / 100% - [Сума боргу], та становить 3 594,24 грн.
Таким чином, апеляційний суд доходить висновку про наявність підстав для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового про часткове задоволення позовних вимог.
Відповідно до ч.ч. 1, 2, 6 ст. 141 ЦПК України, яка регулює розподіл судових витрат між сторонами, передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, у разі задоволення позову - на відповідача, у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Враховуючи що апеляційний суд дійшов висновку про часткове задоволення позову ОСОБА_1 , яка в свою чергу на підставі п. 2 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнення від сплати судового збору, тому підлягає стягненню з ПрАТ «УПСК» на користь держави судовий збір за розгляд справи в суді першої інстанції у розмірі 466,97 грн. та 700,45 грн. за розгляд справи в суді апеляційної інстанції, а всього 1 167,42 грн.
Частиною 1 статті 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Згідно з вимогами частин 1, 2, 5, 6 статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
Пунктами 1, 2 частини 2 статті 141 ЦПК України передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача, у разі відмови в позові - на позивача.
Частиною 8 статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).
Отже, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні цих витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення.
Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 14.04.2021 у справі № 757/60277/18-ц (провадження № 61-15924св20).
В даному випадку, позивачем до матеріалів справи надано: ордер про надання правової допомоги, свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю серії ЛВ № 001100 від 07.08.2018. Однак, з вищевикладеного вбачається, що позивачем не надано платіжних документів про оплату таких послуг.
Враховуючи те, що позивачем не доведено наданими доказами фактично понесені судові витрати на правничу допомогу у розмірі 14 000,00 грн., тому відсутні підстави для стягнення з відповідача на користь позивача понесення таких витрат.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи.
Враховуючи вище викладене, апеляційний суд дійшов висновку про часткове задоволення апеляційної скарги, скасування рішення суду першої інстанції та ухваленню нового судового рішення про часткове задоволення позову.
Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.268, 367, 368, 374, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд
 
П О С Т А Н О В И В:
 
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , що діє як законний представник в інтересах малолітніх дітей ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , подану від її імені та в її інтересах адвокатом Ільковим Миколою Миколайовичем, який діє на підставі договору задовольнити частково.
Рішення Подільського районного суду м. Києва від 27 липня 2020 скасувати і ухвалити нове судове рішення.
Позов ОСОБА_1 , що діє як законний представник в інтересах малолітніх дітей ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» про стягнення страхового відшкодування задовольнити частково.
Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» (ЄДРПОУ 2060281) на користь  ОСОБА_1  (РНОКПП НОМЕР_2 ), що діє як законний представник в інтересах малолітніх дітей ОСОБА_2 , ОСОБА_3 пеню у розмірі 12 043 (дванадцять тисяч сорок три),92 грн., 3% річних у розмірі 1 003 (одна тисяча три),66 грн., інфляційні втрати у розмірі 3 594 (три тисячі п`ятсот дев`яносто чотири),24 грн.
Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» (ЄДРПОУ 2060281) на користь держави судовий збір у розмірі 1 167 (одна тисяча сто шістдесят сім),42 грн.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів у випадках, передбачених статтею 389 Цивільного процесуального кодексу України.
 
Суддя-доповідач                                                                         В.А. Нежура
 
Судді                                                                                               Р.В. Березовенко
 
                                                                                                          І.М. Білич