Ухвала  
 
 01 жовтня 2021 року
 м. Київ
справа № 310/5052/19
провадження № 61-15481ск21
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: 
Воробйової І. А. (суддя-доповідач), Лідовця Р. А., Черняк Ю. В.,
розглянув касаційну скаргу  ОСОБА_1 на постанову Запорізького апеляційного суду від 04 серпня 2021 року у справі за позовом  ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Запоріжгаз» про захист прав споживачів та визнання дій неправомірними,   
ВСТАНОВИВ:
У   липні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом  до Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Запоріжгаз» (далі - АТ  «Оператор газорозподільної системи «Запоріжгаз») про захист прав споживачів та визнання дій неправомірними.   
Рішенням Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від                      24 листопада 2020 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково.
Визнано неправомірними дії АТ «Оператор газорозподільної системи «Запоріжгаз» щодо нарахування (донарахування) ОСОБА_1 об`ємів (обсягів) природного газу на суму 220 035,01 грн.
У задоволені решти позовних вимог відмовлено.
Постановою Запорізького апеляційного суду від 04 серпня 2021 року апеляційну скаргу  АТ «Оператор газорозподільної системи «Запоріжгаз» задоволено.
Рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від                            24 листопада 2020 року в частині, яка є предметом апеляційного оскарження, у цій справі скасовано.
Ухвалено у цій частині нове судове рішення.
У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до АТ «Оператор газорозподільної системи «Запоріжгаз» про визнання неправомірними дії АТ «Оператор газорозподільної системи «Запоріжгаз» щодо нарахування (донарахування) ОСОБА_1 об`ємів (обсягів) природного газу на суму                 220 035,01 грн у цій справі відмовлено.
Вирішено питання про розподіл судових витрат.
У вересні 2021 року до Верховного Суду через засоби поштового зв`язку                                ОСОБА_1 , подав касаційну скаргу, в якій, заявник просить скасувати постанову Запорізького апеляційного суду від 04 серпня 2021 року та залишити в силі рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 24 листопада 2020 року. 
Вивчивши касаційну скаргу, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки вона подана на судове рішення у малозначній справі, що не підлягає касаційному оскарженню,                             з урахуванням такого.
Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (пункт 8). 
Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та                               у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, зазначених                  у цій же нормі ЦПК України.
Відповідно до пункту 5 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи про захист прав споживачів, ціна позову в яких не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
За правилом частини дев`ятої наведеної статті для цілей цього Кодексу розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб вираховується станом на 01 січня календарного року, в якому подається відповідна заява або скарга, вчиняється процесуальна дія чи ухвалюється судове рішення.
Статтею 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2021 рік» передбачено, що у 2021 році прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розрахунку на місяць установлено в розмірі з 01 січня 2021 року (на час подання касаційної скарги) - 2 270,00 грн.
Позовні вимоги в даній справі заявлені з підстав порушення положень Закону України «Про захист прав споживачів» із ціною позову, що станом на 01 січня 2021 року не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (2 270,00*250=567 500,00 грн).
Згідно з частиною четвертою статті 274 ЦПК України вказана справа із зазначеним предметом спору не відноситься до тієї категорії справ, що не можуть бути розглянуті в порядку спрощеного позовного провадження.
Ураховуючи, що положення статті 19 ЦПК України в структурі законодавчого акту розташовані серед Загальних положень цього Кодексу, суд вправі відносити справу до категорії малозначних на будь-якій стадії її розгляду. При цьому, за змістом пункту 5 частини шостої статті 19 ЦПК України справи, зазначені в цьому положенні, є малозначними в силу властивостей, притаманних такій справі, виходячи з ціни пред`явленого позову та його предмета, без необхідності ухвалення окремого судового рішення щодо віднесення зазначеної справи до відповідної категорії. Правова проблема, що вирішувалася судами у цій справі, не становила для них значної складності.
Використавши власні повноваження, урахувавши усі обставини цієї справи, суд визнає цю справу такою, що не становить значної складності для вирішення судами (тобто є малозначною справою).
При цьому, Верховний Суд дав оцінку та врахував: предмет позову, складність справи, значення справи для сторін і суспільства в цілому, за результатами чого не встановив наявності випадків, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України.
Касаційна скарга та додані до неї матеріали містять посилання, що вона стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовної практики, особа яка подає касаційну скаргу позбавлена можливості спростувати обставини встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи, справа має виняткове значення для учасника справи. Верховним Судом перевірено, чи мають місце підстави, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за наявності яких касаційне провадження у малозначній справі підлягає відкриттю, та з урахуванням обставин, на які посилався заявник в касаційній скарзі,  зазначених підстав не встановлено.
Згідно з пунктом 8 частини другої статті 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
Таким чином, конституційним принципом судочинства є забезпечення права на касаційне оскарження судових рішень виключно у випадках, визначених законом.
Цьому конституційному принципові відповідає загальне правило пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України щодо того, що усі судові рішення у малозначних справах не підлягають касаційному оскарженню. Це означає, що рішення суду апеляційної інстанції у таких справах є остаточними і подальшому оскарженню не підлягає.
Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
З урахуванням вказаного, оскільки ОСОБА_1 , подав касаційну скаргу на судове рішення у малозначній справі, що не підлягає касаційному оскарженню, у відкритті касаційного провадження у справі необхідно відмовити.
З наведених обставин не потребує окремого розгляду питання дотримання особою, яка подала касаційну скаргу, вимог статей 390 та 392 ЦПК України та інші заявлені клопотання.
На підставі викладеного та керуючись статтею 129 Конституції України, статтею 19, статтею 260, пунктом 2 частини третьої статті 389, пунктом                   1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суду складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
УХВАЛИВ:
У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Запорізького апеляційного суду від 04 серпня 2021 року у справі за позовом  ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Запоріжгаз» про захист прав споживачів та визнання дій неправомірними, відмовити.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.
 
Судді                                                                                                     І. А. Воробйова
                                                                                                          Р. А. Лідовець
                                                                                                          Ю. В. Черняк