ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД      
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116, (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"13" грудня 2021 р.           Справа№ 911/1489/21
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого:           Барсук  М.А.
суддів:            Руденко  М.А. 
          Пономаренка  Є.Ю. 
 
розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу Державного підприємства «Чайка»
на рішення  Господарського суду Київської області від 02.09.2021 року
у справі  №911/1489/21 (суддя Лилак Т.Д.)
за позовом  Товариства з обмеженою відповідальністю  «Чернігівський автоцентр КАМАЗ»
до  Державного підприємства «Чайка»
про  стягнення 80 897,37 грн.,-

В  С  Т  А  Н  О  В  И  В:

Короткий зміст позовних вимог

Товариство з обмеженою відповідальністю  «Чернігівський автоцентр КАМАЗ» звернулось до Господарського суду Київської області з позовом до Державного підприємства «Чайка» про стягнення 80 897,37 грн.
Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов Договору про надання послуг з технічного обслуговування та поточного ремонту автомобільних (колісних) транспортних засобів №06/11-2019-1-КТОР від 06.11.2019.

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його прийняття

Рішенням Господарського суду Київської області від 02.09.2021 року позовні вимоги задоволено в повному обсязі. 
Стягнуто з  Державного підприємства «Чайка» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю  «Чернігівський автоцентр КАМАЗ» 70  000 грн. 00 коп. основного боргу, 3565 грн. 66 коп. 3% річних, 7331  грн.71 коп. інфляційних втрат та 2270 грн. 00 коп. судового збору. 

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, Державне підприємство «Чайка» звернуось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Київської області від 02.09.2021 року у справі №911/1489/21.
Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що позивачем необґрунтовано включено в період заборгованості та розрахунку штрафних санкцій сплачені відповідачем суми.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, справу №911/1489/21 передано на розгляд колегії суддів у складі: Барсук М.А. - головуюча суддя; судді - Пономаренко Є. Ю., Руденко М.А. 
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 14.10.2021 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Державного підприємства «Чайка» у справі №911/1489/21 та роз`яснено сторонам, що апеляційна скарга буде розглянута без повідомлення учасників справи.
Клопотань від сторін про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням учасників справи не заявлено.

Позиції учасників справи

27.10.2021 через відділ документального забезпечення суду від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому останній заперечив проти доводів та вимог апеляційної скарги позивача.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції

06.11.2019 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Чернігівський автоцентр КАМАЗ» (далі - позивач, замовник) та Державним підприємством «Чайка» (далі - відповідач, виконавець) було укладено Договір №06/11-2019-1-КТОР «Про надання послуг з технічного обслуговування та поточного ремонту автомобільних (колісних) транспортних засобів» (далі - договір), відповідно до умов якого Замовник доручає, а Виконавець приймає на себе зобов`язання протягом строку  дії договору, за місцем розташування Виконавця: м. Чернігів, вул. Інструментальна,17-А, надавати комплекс робіт/послуг з технічного обслуговування та поточного ремонту автомобільних (колісних) транспортних засобів, у тому числі причепів, агрегатів, запасних частин тощо зі встановлення запчастин і використання супутніх товарів, необхідних при проведенні зазначених робіт, а Замовник приймає на себе зобов`язання  прийняти виконані роботи та своєчасно і у повному обсязі їх оплатити.
Пунктом 7.5. передбачено, що договір набуває чинність з моменту його підписання сторонами та діє до 31.12.2019. Якщо жодна із сторін не пізніш ніж за 30 календарних днів до закінчення строку дії договору не повідомить другу сторону у письмовій формі про розірвання (припинення) договору, договір вважається продовженим на 1 (один) рік на тих же умовах, які були передбачені цим договором, і так кожного року.
Відповідно до п.4.4. Договору Замовник проводить розрахунок з Виконавцем шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок Виконавця в національній валюті України після надання послуг, протягом 1 (одного) робочого дня з дати виставлення Виконавцем рахунку або складання Виконавцем Акту виконаних робіт.
На виконання умов договору, позивачем виконано, а відповідачем прийнято послуги з ремонту автомобіля КАМАЗ 45142-а загальну суму 83 845,40 грн. з ПДВ, що підтверджується підписаним сторонами актом приймання-здачі виконаних робіт №3239 від 14.11.2019.
Також була видана, зареєстрована та прийнята відповідачем податкова накладна №128 від 14.11.2019.
Позивачем був виставлений по замовленню рахунок на оплату №3574 від 14.11.2019. Відповідач частково сплатив вартість послуг, а саме: 16.06.2020 - 6000,00 грн. та 17.02.2021- 7845,40 грн., що підтверджується банківською випискою AT «Райффайзен Банк Аваль» станом на 18.05.2021.
Отже, станом на дату подання позовної заяви сума заборгованості ДП «Чайка» перед позивачем складає 70 000,00 грн. з ПДВ (83 845,40грн. - 6000,00грн. - 7845,40грн.). Відповідач підтвердив суму наявної заборгованості перед позивачем, про що підписано Сторонами відповідні Акти звірки взаєморозрахунків станом на 26.11.2020 та на І квартал 2021.
В порядку досудового врегулювання спору, 16 березня 2020 та 11 травня 2021 відповідно позивачем надіслано на адресу відповідача претензію №21 від 16.03.2020 та претензію №76 від 11.05.2021 з вимогою про сплату відповідних сум боргу. Претензії були отримані відповідачем, але залишені без відповіді, у зв`язку з чим позивач був змушений звернутись з позовом до суду.
Предметом спору у даній справі є вимоги позивача до відповідача про стягнення 80 897,37 грн заборгованості на підставі Договору, з якої: 70  000 грн. 00 коп. основного боргу, 3565 грн. 66 коп. 3% річних, 7331  грн.71 коп. інфляційних втрат та 2270 грн. 00 коп. судового збору.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови

Згідно  статті 173 Господарського кодексу України  (далі -  ГК України) господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.
Частиною 1  статті 175 ГК України  встановлено, що майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються  Цивільним кодексом України  з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.
За своїм змістом та правовою природою укладений між сторонам правочин є договором надання послуг, який підпадає під правове регулювання норм  статей 901-907 Цивільного кодексу України.
Відповідно до частини 1  статті 901 ЦК України  за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.
Частиною 1  статті 903 ЦК України  передбачено, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.
На виконання позивачем надано, а відповідачем отримано послуги на суму 83  845, 40 грн., що підтверджується актом приймання-здачі виконаних робіт №3239 від 14.11.2019. Факт отримання відповідачем послуг не заперечується.
Статтею 530 ЦК України  передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Статтями  525,  615 ЦК України  встановлено, що одностороння відмова від виконання зобов`язання і одностороння зміна умов договору не допускаються.
Статтею 526 ЦК України  встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього  Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Норми вказаної статті кореспондуються з положеннями  статті 193 Господарського кодексу України.
Відповідно до  статті 610 ЦК України  порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Згідно з ч. 1  ст. 612 ЦК України  боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Відповідно до п. 4.4. Договору замовник проводить розрахунок з виконавцем шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок виконавця в національний валюті України після надання послуг, протягом 1 (одного) робочого дня з дати виставлення Виконавцем рахунку або складанням Акту виконаних робіт.
Як вбачається з матеріалів справи, позивачем був виставлений рахунок на оплату №3574 від 14.11.2019 та складено акт виконаних робіт №3239 від 14.11.2019, які підписані представниками сторін та скріплені печатками підприємств.
Відповідачем частково сплачено вартість послуг, проте не надано належних доказів на підтвердження повної оплати наданих послуг у строки, які обумовлені сторонами в договорі.
Отже, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про стягнення з відповідача на користь позивача 70000,00 грн. основного боргу.
Стосовно позивних вимог в частині стягнення 3 % річних та інфляційних втрат, то колегія суддів вважає за можливе зазначити про наступне.
Відповідно до частини 2  статті 625 Цивільного кодексу України  боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлено договором або законом.
Передбачене законом право кредитора вимагати стягнення боргу враховуючи індекс інфляції та відсотків річних є способом захисту майнових прав та інтересів кредитора, сутність яких складається з відшкодування матеріальних втрат кредитора та знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів, а також отримання компенсації (плати) від боржника за користування ним грошовими коштами, які належать до сплати кредитору.
Формулювання    статті 625 ЦК України, коли нарахування процентів тісно пов`язується із застосуванням індексу інфляції, орієнтує на компенсаційний, а не штрафний характер відповідних процентів.
За змістом наведеної норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та 3 % річних входять до складу грошового зобов`язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування останнім утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.
Інфляційні нарахування на суму боргу здійснюються окремо за кожен період часу, протягом якого діяв відповідний індекс інфляції, а одержані таким чином результати підсумовуються за весь час прострочення виконання грошового зобов`язання.
Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений Державною службою статистики України, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).
Інфляційні втрати та проценти річних входять до складу грошового зобов`язання і не ототожнюються із санкціями за невиконання чи неналежне виконання грошових зобов`язань.
Колегія суддів, перевіривши здійснений позивачем та судом першої інстанції розрахунок інфляційних втрат та 3 % річних, не погоджується з ним та вважає його не вірним, оскільки у здійснений розрахунок включено у періоди часу дні фактичної сплати суми заборгованості.
Верховний Суд неодноразово вказував на те, що при здійснені розрахунку річних та інфляційних втрат, день фактичної сплати суми заборгованості не включається в період часу, за який здійснюється стягнення пені та річних. (Близька за змістом правова позиція, викладена у постановах Верховного Суду від 10.04.2019 у справі №  910/13064/17, від 13.06.2018 у справі №  922/1008/16, від 27.05.2019 у справі №    910/20107/17, від 25.02.2020 у справі № 910/2615/18).
Здійснивши перерахунок інфляційних втрат, Північний апеляційний господарський суд дійшов висновку, що на користь Товариства з обмеженою відповідальністю  «Чернігівський автоцентр КАМАЗ» підлягає стягненню за період з 16.11.2019 по 15.06.2020 1345,79 грн., за період з 16.06.2020 по 16.02.2021 4172,21 грн., за період з 17.02.2021 по 30.04.2021 1688,33 грн., що у загальній сумі становить 7206, 33 грн. інфляційних втрат.
Здійснивши перерахунок 3% річних, колегія суддів дійшла висновку, що на користь Товариства з обмеженою відповідальністю  «Чернігівський автоцентр КАМАЗ» підлягає стягненню за період з 16.11.2019 по 31.12.2019 317 грн., за період з 01.01.2020 по 15.06.2020 1147, 72 грн., за період з 16.06.2020 по 31.12.2020 1269,77 грн., за період з 01.01.2021 по 16.02.2021 300,72 грн., за період з 17.02.2021 по 19.05.2021 529,32 грн., що у загальній сумі становить 3564, 53 грн.
Враховуючи вищевикладене, Північний апеляційний господарський суд дійшов висновку, що в цій частині позов підлягає частковому задоволенню, а саме на користь Товариства з обмеженою відповідальністю  «Чернігівський автоцентр КАМАЗ» підлягає стягненню 3564, 53 грн. 3% річних та 7206, 33 грн. інфляційних втрат.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Відповідно до  ст. 269 ГПК України  суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
Відповідно до ч. 1  ст. 277 ГПК України  передбачено, що підставою для скасування або зміни рішення місцевого господарського суду є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи.
За наведених вище обставин, апеляційна скарга Державного підприємства «Чайка» підлягає задоволенню, а рішення Господарського суду Київської області від 02.09.2021 року у справі №911/1489/21 частковому скасуванню.
Згідно із ст. 129 ГПК України, витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на заявника.
Керуючись ст.ст. 74, 129, 269, 275, 276, 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

П  О  С  Т  А  Н  О  В  И  В  :

1. Апеляційну скаргу Державного підприємства «Чайка» на рішення Господарського суду Київської області від 02.09.2021 року у справі №911/1489/21 частково задовольнити.
2. Рішення Господарського суду Київської області від 02.09.2021 року у справі №911/1489/21 змінити, виклавши резолютивну частину в наступній редакції:
«Позовні вимоги задовольнити частково.
Стягнути з Державного підприємства «Чайка» (08330, Київська обл., Бориспільський р-н, с. Дударків, вул. Гоголя, 62-А, код 31245250) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Чернігівський автоцентр КАМАЗ» (14037, м. Чернігів, вул. Інструментальна, 17-А, код 14350235) 70   000 грн. основного боргу, 3564, 53 грн. 3 % річних, 7206, 33 грн.  інфляційних втрат інфляційних втрат та 2266,45 грн. судового збору. 
В решті позовних вимог відмовити.»
3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю  «Чернігівський автоцентр КАМАЗ» (14037, м. Чернігів, вул. Інструментальна, 17-А, код 14350235) на користь Державного підприємства «Чайка» (08330, Київська обл., Бориспільський р-н, с. Дударків, вул. Гоголя, 62-А, код 31245250) 5,36 грн. судового збору за подачу апеляційної скарги.
4. Видачу наказу доручити Господарському суду Київської області.
5.Матеріали справи №911/1489/21 повернути до місцевого господарського суду.

          Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом двадцяти днів в порядку, визначеному ст.ст. 286-291 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя                                                            М.А. Барсук 

Судді                                                                                М.А. Руденко

                                                                                Є.Ю. Пономаренко