ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 640/21380/18                                        Прізвище судді (суддів) першої інстанції: 
                                                                                                                 Федорчук А.Б.

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М   У К Р А Ї Н И

29 листопада 2021 року                                                                                          м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
головуючого - судді          Костюк Л.О.;                    
суддів:                                Бужак Н.П., Кобаля М.І.;
за участю секретаря:      Несін К.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління ДПС у місті Києві як відокремленого підрозділу ДПС України (код ЄДРПОУ 44116011) на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від   21 липня 2021 року (розглянута за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, м. Київ, дата складання повного тексту рішення - відсутня) у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Альфасонік» до Головного управління ДПС у місті Києві, третя особа Головне управління Державної казначейської служби України у місті про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії, -
          
В С Т А Н О В И Л А:

У грудні 2018 року, Товариство з обмеженою відповідальністю «Альфасонік» (далі - позивач) звернулося до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Головного управління ДФС у місті Києві (далі - відповідач), у якому просить: 
- визнати протиправною бездіяльність Головного управління ДФС у місті Києві щодо неподання висновку Управлінню Державної казначейської служби України у місті Києві для повернення на електронний рахунок надмірно сплачених податків у розмірі 1 972 915,00 грн.; 
- зобов`язати Головне управління ДФС у місті Києві надати висновок Управлінню Державної казначейської служби України у місті Києві про повернення надмірно сплачених податків у розмірі 1 972 915,00 грн. на електронний рахунок в системі електронного адміністрування ПДВ Товариства з обмеженою відповідальністю «Альфасонік».
Мотивуючи позовні вимоги представник позивача зазначив, що Головне управління ДФС у місті Києві не заперечує проти того, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Альфасонік» здійснена переплата суми ПДВ, яка сплачена до державного бюджету у розмірі 1 972 915,00 грн., але відмовляє повернути вказану переплату з бюджетного рахунку на рахунок в системі електронного адміністрування лише тому, що ця переплата встановлена в результаті уточнюючих розрахунків податкових зобов`язань. На думку позивача, твердження податкового органу суперечить податковому законодавству, оскільки уточнюючий розрахунок - це документ, в якому відображаються нарахування та/або сплата податкових зобов`язань платником податків.
Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від   21 липня 2021 року адміністративний позов задоволено повністю.
Визнано протиправною бездіяльність Головного управління ДПС у місті Києві щодо неподання висновку Головному управлінню Державної казначейської служби України у місті Києві для повернення на електронний рахунок надмірно сплачених податків у розмірі 1 972 915,00 грн.
Зобов`язано Головне управління ДПС у місті Києві підготувати та надати висновок Головному управлінню Державної казначейської служби України у місті Києві про повернення надмірно сплачених податків у розмірі 1 972 915,00 грн. на електронний рахунок в системі електронного адміністрування ПДВ Товариства з обмеженою відповідальністю «Альфасонік».
Не погоджуючись з вказаною постановою, відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій просить суд скасувати рішення з мотивів неповного з`ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи, невідповідності висновків суду першої інстанції обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).
З огляду на викладене, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження, як це передбачено ст. 311 КАС України.
Колегія суддів звертає увагу на те, що 19 листопада 2021 року Головним управлінням ДПС у місті Києві як відокремленим підрозділом ДПС України (код ЄДРПОУ 44116011) подано клопотання про заміну сторони у справі її правонаступником, а саме Головне управління ДПС у м. Києві замінити на Головне управління ДПС у місті Києві як відокремлений підрозділ ДПС України (код ЄДРПОУ 44116011).
Необхідність здійснення заміни відповідача у справі обґрунтоване припиненням діяльності органів Державної фіскальної служби України.
Відповідно до ч. 1 ст. 52 КАС України у разі вибуття або заміни сторони чи третьої особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд допускає на будь-якій стадії судового процесу заміну відповідної сторони чи третьої особи її правонаступником. Усі дії, вчинені в адміністративному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього в такій самій мірі, у якій вони були б обов`язкові для особи, яку він замінив.
Надаючи правову оцінку клопотанню Головного управління ДПС у місті Києві як відокремленого підрозділу ДПС України (код ЄДРПОУ 44116011)  про заміну відповідача у справі на його правонаступника, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.
Так, постановою КМУ від 18.12.2018 року №1200 утворено ДПС України та ДМС України, реорганізувавши ДІС шляхом поділу.
Пунктом 2 зазначеної постанови визначено, що ДПС та ДМС є правонаступниками майна, прав та обов`язків реорганізованої ДФС у відповідних сферах.
Постановою КМ України «Про утворення територіальних органів Державної податкової служби» від 19.06.2019 року за № 537 постановлено реорганізувати деякі територіальні органи Державної фіскальної служби шляхом їх приєднання до відповідних територіальних органів Державної податкової служби за переліком згідно з додатком 2, зокрема: ГУ ДФС у м. Києві приєднати до ГУ ДПС у м. Києві.
Розпорядженням КМУ від 21.08.2019 року №682-р оголошено про початок роботи ДПС України.
Правонаступництво у сфері управлінської діяльності органів державної влади (публічне правонаступництво) передбачає повне або часткове передання (набуття) адміністративної компетенції одного суб`єкта владних повноважень (суб`єкта публічної адміністрації) до іншого або внаслідок припинення первісного суб`єкта, або внаслідок повного чи часткового припинення його адміністративної компетенції.
Також, колегія суддів звертає увагу на те, що територіальні органи ДПС України були ліквідовані як юридичні особи публічного права постановою КМУ від 30.09.2020 № 893. 
Наказом ДПС від 30.09.2020 № 529 утворено нову мережу територіальних органів ДПС.
Наказом ДПС від 24.12.2020 № 755 оголошено про початок забезпечення здійснення територіальними органами ДПС повноважень та функцій новоствореними територіальними органами ДПС. 
Так, повноваження (функції) ліквідованих органів ДПС перейшли до відповідних органів у системі ДПС.
Постановою КМУ від 06.03.2019 №227 «Про затвердження положень про ДПС України та ДМС України» (зі змінами) та у відповідності до ч.2 п. 2 постанови КМУ від 30.09.2020 року №893 «Деякі питання територіальних органів ДПС»,  у зв`язку з ліквідацією територіальних органів ДПС шляхом утворення відокремлених підрозділів ДПС, правонаступником Головне управління ДПС у м. Києві є ГУ ДПС у м. Києві (код ЄДРПОУ 44116011, відокремлений підрозділ ДПС України).
Отже, відбулося фактичне (компетенційне) адміністративне правонаступництво від ліквідованих органів ДПС до новостворених органів ДПС, що є підставою для заміни сторони у справі в порядку ст. 52 КАС України.   
Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 12 червня 2018 року у справі № 2а-23895/09/1270.
Відтак, Головним управлінням ДПС у м. Києві (код ЄДРПОУ 44116011)підтверджено наявність підстав, визначених ст. 52 КАС України, для здійснення заміни відповідача її правонаступником. 
У зв`язку з цим колегія суддів вважає за необхідне задовольнити подане клопотання та здійснити заміну відповідача у порядку процесуального правонаступництва з Головного управлінням ДПС у м. Києві на Головного управління ДПС у місті Києві як відокремлений підрозділ ДПС України (код ЄДРПОУ 44116011).
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, колегія суддів дійшла наступного висновку, що апеляційні скарги не підлягає задоволенню та погоджується з висновком суду першої інстанції щодо задоволення позовних вимог, з огляду на наступне.
Як встановлено судом першої інстанції, що 22 серпня 2018 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Альфасонік» звернулось до Державної податкової інспекції в Оболонському районі Головного управління ДФС у місті Києві із заявою про повернення надмірно сплаченої суми в розмірі 1 972 915,00 грн. з облікового рахунку товариства з податку на додану вартість на електронний рахунок Товариства з обмеженою відповідальністю «Альфасонік» №37512001222496 в системі електронного адміністрування податку на додану вартість згідно пункту 43.4-1 статті 43 Податкового кодексу України.
Вказану заяву Головне управління ДФС у місті Києві отримало 22 серпня 2018 року за вх. №59937/10.
В подальшому, 18 вересня 2018 року позивач звернувся до Головного управління ДФС у місті Києві із заявою стосовно повернення надмірно сплаченої суми в розмірі 1 972 915,00 грн. з облікового рахунку товариства з податку на додану вартість на електронний рахунок Товариства з обмеженою відповідальністю «Альфасонік» №37512001222496 в системі електронного адміністрування податку на додану вартість. В даній заяві також роз`яснено порядок виникнення існуючої переплати.
За результатами розгляду заяви позивача від 22 серпня 2018 року Головне управління ДФС у місті Києві листом від 04 вересня 2018 року №58219/10/26-15-12-01-18 повідомило, що згідно інформаційних ресурсів ДФС України в інтегрованій картці платника податку Товариства з обмеженою відповідальністю «Альфасонік» станом на 04 вересня 2018 року обліковується переплата з податку на додану вартість в сумі 1 974 128,81 грн. Зазначена переплата виникла за рахунок надходжень до бюджету коштів з рахунку в системі електронного адміністрування ПДВ. 
Крім цього, Товариство з обмеженою відповідальністю «Альфасонік» подано уточнюючі розрахунки податкових зобов`язань з податку на додану вартість у зв`язку з виправленням самостійно виявлених помилок, відповідно до яких зменшено суму ПДВ, яка сплачувалась до державного бюджету та збільшено в ІКП суму переплати: 10 липня 2018 року №38229337 на суму ПДВ 470 435,00 грн., 17 липня 2018 року №39239828 на суму ПДВ 71 382,00 грн., 27 липня 2018 року №9155507873 на суму ПДВ 220 595,00 грн., 27 липня 2018 року №9155523308 на суму ПДВ 261 065,00 грн., 30 липня 2018 року №9156647723 на суму ПДВ 343 370,00 грн., 31 липня 2018 року на суму ПДВ 308 953,00 грн., 01 серпня 2018 року №9158830700 на суму ПДВ 245 078,00 грн., 03 серпня 2018 року №9160528202 на суму ПДВ 52 606,00 грн.
Відтак, за висновком відповідача, повернення на рахунок у системі електронного адміністрування ПДВ Товариства з обмеженою відповідальністю «Альфасонік» переплати з ПДВ у розмірі 1 972 915,00 грн., що виникла внаслідок зменшення задекларований податкових зобов`язань з податку на додану вартість, можливе лише після проведення контрольно-перевірочних заходів.
Листом від 20 вересня 2018 року №67484/10/26-15-12-01-18, наданим у відповідь на заяву позивача від 18 вересня 2018 року, Головне управління ДФС у місті Києві зазначило, що згідно інформаційних ресурсів ДФС України в інтегрованій картці платника податку Товариства з обмеженою відповідальністю «Альфасонік» станом на 20 вересня 2018 року обліковується переплата з податку на додану вартість в сумі 1 974 034,32 грн. 
Зазначена переплата виникла за рахунок: подання у липні-серпні 2018 року уточнюючих розрахунків податкових зобов`язань з податку на додану вартість у зв`язку з виправленням самостійно виявлених помилок, відповідно до яких зменшено суму ПДВ, яка сплачувалась до державного бюджету на суму 1 973 484,00 грн. та збільшено в ІКП суму переплати (1 964 674,81 грн.); надходжень до бюджету коштів з рахунку в системі електронного адміністрування ПДВ (9 359,51 грн.) в погашення нарахованої платником суми податку до сплати.
За таких обставин, відсутні підстави для повернення Товариству з обмеженою відповідальністю «Альфасонік» переплати з ПДВ у розмірі 1 972 915,00 грн. з бюджетного рахунку на рахунок в системі електронного адміністрування ПДВ.
Зважаючи на не вчинення відповідачем дій щодо підготовки та направлення висновку про повернення надміру сплачених коштів до органу Казначейства, позивач звернувся до суду з адміністративним позовом. 
Надаючи правову оцінку обставинам та матеріалам справи, а також наданим додатковим поясненням та запереченням сторін, колегія суддів зазначає наступне.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, регулюються ПК України (в редакції станом на момент виникнення правовідносин).
Згідно з пп. 17.1.10 п. 17.1 ст. 17 Податкового кодексу України платник податків має право на залік чи повернення надміру сплачених, а також надміру стягнутих сум податків та зборів, пені, штрафів у порядку, встановленому цим Кодексом.
Відповідно до п. 43.1 ст. 43 Податкового кодексу України помилково та/або надміру сплачені суми грошового зобов`язання підлягають поверненню платнику відповідно до цієї статті та статті 301 Митного кодексу України, крім випадків наявності у такого платника податкового боргу.
Згідно з п.п. 43.3, 43.4 ст. 43 Податкового кодексу України обов`язковою умовою для здійснення повернення сум грошового зобов`язання є подання платником податків заяви про таке повернення (крім повернення надміру утриманих (сплачених) сум податку з доходів фізичних осіб, які розраховуються контролюючим органом на підставі поданої платником податків податкової декларації за звітний календарний рік шляхом проведення перерахунку за загальним річним оподатковуваним доходом платника податку) протягом 1095 днів від дня виникнення помилково та/або надміру сплаченої суми; платник податків подає заяву про повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов`язань та пені у довільній формі, в якій зазначає напрям перерахування коштів: на поточний рахунок платника податків в установі банку; на погашення грошового зобов`язання та/або податкового боргу з інших платежів, контроль за справлянням яких покладено на контролюючі органи, незалежно від виду бюджету; повернення у готівковій формі коштів за чеком у разі відсутності у платника податків рахунка в банку.
Вимогами підпункту 43.4-1 пункту 43.4 статті 43 Податкового кодексу України визначено, що у разі повернення надміру сплачених податкових зобов`язань з податку на додану вартість, зарахованих до бюджету з рахунка платника податку в системі електронного адміністрування податку на додану вартість у порядку, визначеному пунктом 2001.5 статті 200-1 цього Кодексу, такі кошти підлягають поверненню виключно на рахунок платника в системі електронного адміністрування податку на додану вартість, а у разі його відсутності на момент звернення платника податків із заявою на повернення надміру сплачених податкових зобов`язань з податку на додану вартість чи на момент фактичного повернення коштів - шляхом перерахування на поточний рахунок платника податків в установі банку.
Відповідно до п. 43.5 ст. 43 Податкового кодексу України контролюючий орган не пізніше ніж за п`ять робочих днів до закінчення двадцятиденного строку з дня подання платником податків заяви готує висновок про повернення відповідних сум коштів з відповідного бюджету та подає його для виконання відповідному органові, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів; на підставі отриманого висновку орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, протягом п`яти робочих днів здійснює повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов`язань платникам податків у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.
Наказом Міністерства фінансів України «Про затвердження Порядку взаємодії територіальних органів Державної фіскальної служби України, місцевих фінансових органів та територіальних органів Державної казначейської служби України у процесі повернення платникам податків помилково та/або надміру сплачених сум грошових зобов`язань» від 15 грудня 2015 року №1146, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 31 грудня 2015 року за №1679/28124, відповідно до статті 43 глави 1, статті 102 глави 9 розділу II Податкового кодексу України, частини другої статті 45 глави 8 розділу II та частини другої статті 78 глави 12 розділу III Бюджетного кодексу України, Митного кодексу України, Положення про Міністерство фінансів України, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 20 серпня 2014 року №375, затверджено Порядок взаємодії територіальних органів Державної фіскальної служби України, місцевих фінансових органів та територіальних органів Державної казначейської служби України у процесі повернення платникам податків помилково та/або надміру сплачених сум грошових зобов`язань (надалі - Порядок №1146, чинний на момент звернення позивача із заявами про повернення).
Пунктом 4 Порядку №1146 визначено, що повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов`язань та пені платникам податків здійснюється з бюджету, до якого такі кошти були зараховані.
Якщо платіж, що повертається, був сплачений до загального (спеціального) фонду державного або відповідного місцевого бюджету, але згідно із законодавством не передбачений серед джерел формування відповідного бюджету, повернення здійснюється за рахунок податків та зборів, не віднесених до інших категорій (код класифікації доходів бюджету 19090000) або інших надходжень (код класифікації доходів бюджету 24060300) відповідного бюджету.
У разі повернення надміру сплачених податкових зобов`язань з податку на додану вартість, зарахованих до бюджету з рахунку платника податку в системі електронного адміністрування податку на додану вартість у порядку, визначеному пунктом 2001.5 статті 2001 Податкового кодексу України, такі кошти підлягають поверненню виключно на рахунок платника в системі електронного адміністрування податку на додану вартість, а у разі його відсутності на момент звернення платника податків із заявою на повернення надміру сплачених податкових зобов`язань з податку на додану вартість чи на момент фактичного повернення коштів - шляхом перерахування на поточний рахунок платника податків в установі банку.
Згідно пункту 5 Порядку №1146 повернення помилково та/або надміру сплачених сум грошових зобов`язань у випадках, передбачених законодавством, здійснюється виключно на підставі заяви платника податку (за винятком повернення надміру утриманих (сплачених) сум податку на доходи фізичних осіб, які розраховуються органом ДФС на підставі поданої платником податків податкової декларації за звітний календарний рік шляхом проведення перерахунку за загальним річним оподатковуваним доходом платника податку), яка може бути подана до територіального органу ДФС за місцем адміністрування (обліку) помилково та/або надміру сплаченої суми протягом 1095 днів від дня її виникнення.
Відповідно до пункту 15 Порядку №1146 у разі якщо вказана у заяві платника сума за даними інформаційних систем в повному обсязі відсутня як помилково та/або надміру сплачена, орган ДФС у строки, передбачені пунктом 8 цього Порядку для формування та передачі висновку до органу Казначейства, готує та направляє платнику письмову відмову у поверненні коштів з бюджету з пропозицією щодо проведення звірення його стану розрахунків за відповідним платежем.
З листа Головного управління ДФС у місті Києві від 04 вересня 2018 року №58219/10/26-15-12-01-18 вбачається, що згідно інформаційних ресурсів ДФС України в інтегрованій картці платника податку Товариства з обмеженою відповідальністю «Альфасонік» станом на 04 вересня 2018 року обліковується переплата з податку на додану вартість в сумі 1 974 128,81 грн. Зазначена переплата виникла за рахунок надходжень до бюджету коштів з рахунку в системі електронного адміністрування ПДВ. При цьому, за висновком відповідача, повернення на рахунок у системі електронного адміністрування ПДВ Товариства з обмеженою відповідальністю «Альфасонік» переплати з ПДВ у розмірі 1 972 915,00 грн., що виникла внаслідок зменшення задекларованих податкових зобов`язань з податку на додану вартість, можливе лише після проведення контрольно-перевірочних заходів.
Тобто, зміст листа від 04 вересня 2018 року №58219/10/26-15-12-01-18 свідчить про те, що податковим органом згідно з пунктом 15 Порядку №1146 направлено позивачу письмову відмову у поверненні коштів з бюджету з пропозицією щодо проведення звірення його стану розрахунків за відповідним платежем.
В той же час, у розумінні Кодексу адміністративного судочинства України бездіяльність суб`єкта владних повноважень - це пасивна поведінка суб`єкта владних повноважень, яка може мати вплив на реалізацію прав, свобод, інтересів фізичної чи юридичної особи. Для визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною, особа, яка вважає, що її право порушене, повинна довести існування причинного зв`язку між такою протиправною бездіяльністю та її порушеним правом. 
Поряд з цим, бездіяльність суб`єкта владних повноважень може бути визнано протиправною адміністративним судом лише в тому випадку, якщо відповідач ухиляється від вчинення дій, які входять до кола його повноважень та за умови наявності правових підстав для вчинення таких дій. Таким чином, бездіяльність - це завжди пасивна поведінка, тобто відсутність з боку суб`єкта владних повноважень будь-яких дій.
В даному випадку, відповідачем вчинено дії щодо надання позивачу відмови у поверненні коштів, що свідчить про відсутність оскаржуваної бездіяльності при розгляді заяви позивача від 22 серпня 2018 року щодо неподання висновку Управлінню Державної казначейської служби України у місті Києві для повернення на електронний рахунок надмірно сплачених податків.
При цьому, правомірність відмови, наданої листом від 04 вересня 2018 року №58219/10/26-15-12-01-18 не є предметом оскарження в межах даного спору.
Водночас, листом від 20 вересня 2018 року №67484/10/26-15-12-01-18, наданим у відповідь на заяву позивача від 18 вересня 2018 року, Головне управління ДФС у місті Києві підтвердив згідно інформаційних ресурсів ДФС України факт наявності в інтегрованій картці платника податку Товариства з обмеженою відповідальністю «Альфасонік» станом на 20 вересня 2018 року переплати з податку на додану вартість в сумі 1 974 034,32 грн. 
В той же час деталізовано, що зазначена переплата виникла за рахунок: подання у липні-серпні 2018 року уточнюючих розрахунків податкових зобов`язань з податку на додану вартість у зв`язку з виправленням самостійно виявлених помилок, відповідно до яких зменшено суму ПДВ, яка сплачувалась до державного бюджету на суму 1 973 484,00 грн. та збільшено в ІКП суму переплати (1 964 674,81 грн.); надходжень до бюджету коштів з рахунку в системі електронного адміністрування ПДВ (9 359,51 грн.) в погашення нарахованої платником суми податку до сплати.
Колегія суддів зазначає, що обов`язковою умовою для здійснення повернення надмірно сплачених сум митних та інших платежів є наявність факту надмірної сплати коштів, подання платником податків заяви про таке повернення до митного органу не пізніше 1095-го від дня виникнення надміру сплаченої суми із зазначенням напрямку перерахування коштів.
Матеріалами справи встановлено, що подана товариством з обмеженою відповідальністю «Альфасонік» заява від 18 вересня 2018 року до Головного управління ДФС у місті Києві містить всі необхідні реквізити. Також, контролюючим органом не заперечується факт існування переплати з податку на додану вартість в сумі 1 974 034,32 грн. станом на дату звернення позивача із заявою від 18 вересня 2018 року.
Однак, як встановлено у ході судового розгляду справи, вказаних дій, а саме щодо підготовки та направлення висновку до органу Казначейства відповідачем вчинено не було.
Колегія суддів зауважує, що на час розгляду та вирішення даної справи по суті Порядок №1146 втратив чинність. При цьому, наказом Міністерства фінансів України від 11 лютого 2019 року №60 затверджено Порядок інформаційної взаємодії Державної фіскальної служби України, її територіальних органів, Державної казначейської служби України, її територіальних органів, місцевих фінансових органів у процесі повернення платникам податків помилково та/або надміру сплачених сум грошових зобов`язань та пені, який не змінює алгоритму дій контролюючого органу щодо повернення надміру сплачених коштів.
Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що відповідач не виконав процедурних обов`язків щодо алгоритму дій, покладених на нього податковим законодавством.
Також враховує, що нормами ПК України та Порядку №1146 чітко визначено які саме дії контролюючим органом мають бути вчинені, а саме має бути підготовлений висновок та направлений до органу Казначейства, або ж згідно з пунктом 15 Порядку №1146 направлено позивачу письмову відмову у поверненні коштів з бюджету з пропозицією щодо проведення звірення його стану розрахунків за відповідним платежем.
В той же час, листом від 20 вересня 2018 року №67484/10/26-15-12-01-18 Головне управління ДФС у місті Києві просто повідомило позивачу про відсутність підстав для повернення переплати з ПДВ у розмірі 1 972 915,00 грн. не з підстав, визначених пунктом 15 Порядку №1146 та без роз`яснення причин такої відсутності.
Також, в частині тверджень, наведених представником податкового органу у відзиві щодо необхідності надання позивачем пояснень щодо суми у розмірі 148 809,00 грн., колегія суддів зазначає, що відповідно до частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
Так, аналіз змісту листа від 20 вересня 2018 року №67484/10/26-15-12-01-18 свідчить, що вказані доводи не були покладені в його основу, відтак останні не беруться судом до уваги як такі, що не входять до предмету доказування в межах заявлених позивачем вимог.
Зважаючи на те, що вирішення спору повинно призводити до відновлення порушеного права позивача, колегія суддів вважає за необхідне задовольнити адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Альфасонік» повністю.
Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції в повній мірі досліджено всі обставини справи у зв`язку із чим прийшов до правильного висновку про обґрунтованість адміністративного позову та наявність підстав для його задоволення.
Згідно з ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень   та   у спосіб, що визначені   Конституцією   та   законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод   та   інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Згідно з ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
Відповідач по справі, як суб`єкт владних повноважень, не виконав покладений на нього обов`язок щодо доказування правомірності вчинених ним дій та прийняття оскаржуваного рішення.
Натомість, позивачем надано достатньо доказів в підтвердження обставин, якими обґрунтовує позовні вимоги.      
Зі змісту частин 1-4 ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.
Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.                    
Згідно з п.1 ч.1 ст.315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.                    
З урахуванням вище викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстав для його скасування не вбачається, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а постанова суду першої інстанції - без змін.
Керуючись ст.ст. 241, 242, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у місті Києві як відокремленого підрозділу ДПС України (код ЄДРПОУ 44116011) - залишити без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від   21 липня 2021 року - без змін.  
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, проте на неї може бути подана касаційна скарга до Верховного Суду в порядку та строки, передбачені ст. 329 КАС України.

Головуючий суддя:                                                                      Л.О. Костюк          
          
Судді:                                                                                                      Н.П. Бужак,

                                                                                                    М.І. Кобаль