ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2021 року	Львів	Справа № 500/2873/21 пров. № А/857/15256/21	
Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:
головуючого судді                                                  Коваля Р. Й.,
суддів                                                                       Довгополова О. М.,
                                                                                 Святецького В. В.,
розглянувши у письмовому провадженні у місті Львові апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області на рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 16 липня 2021 року (прийняте у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження у м. Тернополі суддею Дерех Н.В.) в адміністративній справі № 500/2873/21 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

                                                    В С Т А Н О В И В :

У травні 2021 року ОСОБА_1 звернулася до Тернопільського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом, у якому просила:
-          визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області (далі – ГУ ПФУ в Тернопільській області) щодо перерахунку її щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з розміру 72 % винагороди судді, який працює на відповідній посаді без урахування до стажу роботи, що дає право на відставку, стажу роботи на посадах консультанта по статистиці та спецроботі відділу юстиції Тернопільського облвиконкому та старшого консультанта відділу юстиції по судовій роботі Тернопільського облвиконкому;
-           зобов`язати ГУ ПФУ в Тернопільській області зарахувати їй стаж роботи на посаді консультанта по статистиці та спецроботі відділу юстиції Тернопільського облвиконкому з 09.07.1973 по 20.06.1982 та стаж роботи на посаді старшого консультанта відділу юстиції по судовій роботі Тернопільського облвиконкому з 17.01.1985 по 16.12.1986 для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці та здійснити перерахунок, нарахування і виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці у розмірі 94 % суддівської винагороди згідно із довідкою Тернопільського апеляційного суду від 04.03.2020 № 01-17/73/2020 з 19.02.2020 з урахуванням фактично виплачених сум. 
Позов обґрунтовувала тим, що на виконання рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 29.09.2020 у справі № 500/1285/20 ГУ ПФУ в Тернопільській області було здійснено відповідний перерахунок її щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, проте було протиправно зменшено його розмір до 72% та не взято до розрахунку розміру щомісячного довічного грошового утримання періоди роботи на посадах, пов`язаних із керівництвом та контролем за діяльністю судів, а саме: консультанта по статистиці та спецроботі відділу юстиції Тернопільського облвиконкому, старшого консультанта відділу юстиції по судовій роботі Тернопільського облвиконкому, що грубо порушує гарантії її матеріального забезпечення та соціального захисту, як судді у відставці та суперечать Конституції України та Закону України “Про судоустрій та статус суддів.

Рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 16 липня 2021 року позов задоволено частково.
Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області щодо відмови у проведенні перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 , оформленої листом від 27.04.2021 №2041-2032/Б-02/8-1900/21.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області зарахувати ОСОБА_1 стаж роботи на посаді консультанта по статистиці та спецроботі відділу юстиції Тернопільського облвиконкому з 09.07.1973 по 20.06.1982 та стаж роботи на посаді старшого консультанта відділу юстиції по судовій роботі Тернопільського облвиконкому з 17.01.1985 по 16.12.1986 для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області провести ОСОБА_1 перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, відповідно до стажу судді, який дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з врахуванням зарахованого стажу та згідно із довідкою Тернопільського апеляційного суду від 04.03.2020 № 01-17/73/2020 з 19.02.2020, з врахуванням раніше виплачених сум.
Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) грн 00 коп., сплачений у відповідності до квитанції №43 від 20.05.2021.

Не погодившись із вказаним рішенням, його оскаржило ГУ ПФУ в Тернопільській області і подало апеляційну скаргу, яку обґрунтовує тим, що суд першої інстанції при прийнятті оскаржуваного рішення допустив порушення норм процесуального та матеріального права, неправильно встановив обставини справи, а тому просить скасувати рішення та прийняти нову постанову, якою у задоволенні позову відмовити.
Вимоги апеляційної скарги обгрунтовує тим, що посада консультанта зі статистики та спецроботи відділу юстиції, яку позивач займала з 09.07.1973 по 20.06.1982 та посада старшого консультанта відділу юстиції з судової роботи, яку позивач займала з 17.01.1985 по 16.12.1986 згідно законодавства (в редакції на час обрання позивача на посаду судді безстроково) не передбачали пільг, які б прирівнювались до стажу на посаду судді. Зазначає, що на час здійснення перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді чітко визначається перелік робіт на посадах, які зараховуються до стажу роботи на посаді судді.

Відповідно до частини четвертої статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) у зв`язку з розглядом справи у письмовому провадженні фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Згідно зі статтею 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла переконання, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Встановлено, що позивач з 2015 року перебуває на обліку у відповідача та отримує довічне грошове утримання судді у відставці в розмірі 90 % суддівської винагороди, обчисленої відповідно до Закону № 2453-VI.
Рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду у справі № 500/1285/20 позовні вимоги ОСОБА_1 до ГУ ПФУ в Тернопільській області про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити дії задоволено.
Визнано протиправним рішення ГУ ПФУ в Тернопільській області від 30.04.2020 про відмову у перерахунку ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці згідно її заяви від 04.03.2020.
Зобов`язано ГУ ПФУ в Тернопільській області здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці відповідно до довідки Тернопільського апеляційного суду від 04.03.2020 № 01-17/73/2020, з урахуванням фактично виплачених сум, починаючи з 19.02.2020.
14.04.2021 позивач звернулась до відповідача із заявою та просила зарахувати їй, крім стажу на посаді судді, стаж на посаді консультанта зі статистики та спецроботи відділу юстиції Тернопільського облвиконкому з 09 липня 1973 року по 20 червня 1982 року та стаж на посаді старшого консультанта відділу юстиції по судовій роботі Тернопільського облвиконкому з 17 січня 1985 року по 16 грудня 1986 року; здійснити їй, як судді у відставці, перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці у розміру 94 % винагороди судді, який працює на відповідній посаді, згідно з довідкою Тернопільського апеляційного суду від 04.03.2020 № 01-17/73/2020, з урахуванням фактично виплачених сум, починаючи з 19.02.2020. 
Листом ГУ ПФУ в Тернопільській області від 27.04.2021 № 2041-2032/Б-02/8-1900/21 позивача повідомлено про те, що з огляду на положення статті 116 Закону України “Про судоустрій і статус суддів” від 02.06.2016 № 1402-VIII стаж роботи судді, що визначений відповідно до статті 137 Закону, дає право судді подати заяву про відставку. Застосування норм статті 137 Закону України “Про судоустрій і статус суддів” при обчисленні збільшення відсотка грошового утримання суддів у відставці не передбачено. Тобто, відсоток для розрахунку щомісячного довічного грошового утримання визначено відповідно до наявного стажу роботи на посаді судді. Отже, підстав для проведення перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці у розмірі 94 % суддівської винагороди немає.
Не погоджуючись з такою відмовою відповідача, позивач звернулась з цим позовом до суду.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції покликався на те, що законодавством, яке діяло на час набрання чинності Законом України "Про судоустрій і статус суддів" № 2453-VI, було передбачено право судді на зарахування до стажу, який дає право на відставку та одержання щомісячного довічного грошового утримання за умови роботи на посаді судді не менше як 10 років, час роботи на посадах, безпосередньо пов`язаних із керівництвом та контролем за діяльністю судів Верховного Суду України, в обласних судах, Київському і Севастопольському міських судах, Міністерства юстиції України та підвідомчих йому органах на місцях, за діяльністю арбітражів Державному арбітражі України, Вищому арбітражному суді України, а також на посадах прокурорів і слідчих.
Тому, спірні періоди на посаді консультанта по статистиці та спецроботі відділу юстиції Тернопільського облвиконкому з 09.07.1973 по 20.06.1982 та стаж роботи на посаді старшого консультанта відділу юстиції по судовій роботі Тернопільського облвиконкому з 17.01.1985 по 16.12.1986 підлягають до зарахування до стажу роботи на посаді судді, який дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці.
При цьому, на переконання суду, дії відповідача щодо перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 у розумінні ст. 2 КАС України є протиправними.

Надаючи правову оцінку правильності вирішення судом першої інстанції спору, в цій частині, суд апеляційної інстанції виходить із такого.

Правовідносини, пов`язані з виходом судді у відставку та призначенням йому щомісячного довічного грошового утримання, регулюються Законом України «Про судоустрій і статус суддів» від 02 червня 2016 року № 1402.
Відповідно до частин першої, другої статті 137 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» (далі - Закон № 1402-VIІІ) до стажу роботи на посаді судді зараховується робота на посаді: 
1) судді судів України, арбітра (судді) арбітражних судів України, державного арбітра колишнього Державного арбітражу України, арбітра відомчих арбітражів України, судді Конституційного Суду України; 
2) члена Вищої ради правосуддя, Вищої ради юстиції, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України; 
3) судді в судах та арбітрів у державному і відомчому арбітражах колишнього СРСР та республік, що входили до його складу.
На підставі абзацу четвертого пункту 34 розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 1402-VIII судді, призначені чи обрані на посаду до набрання чинності цим Законом, зберігають визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяло на день їх призначення (обрання).

Отже, згідно цього Закону, при обчисленні стажу роботи на посаді судді підлягають застосуванню норми законодавства, які були чинними на день призначення (обрання) відповідного судді.

На час виходу позивача у відставку та призначення йому щомісячного довічного грошового утримання діяв Закон України «Про судоустрій і статус суддів» № 2453-VІ від 07.07.2010 (далі - Закон № 2453).

Згідно з вимогами статті 131 Закону № 2453 до стажу роботи на посаді судді зараховується робота на посаді: 
судді судів України, арбітра (судді) арбітражних судів України, державного арбітра колишнього Державного арбітражу України, арбітра відомчих арбітражів України; 
члена Вищої ради юстиції, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України; 
судді у судах та арбітрів у державному і відомчому арбітражах колишнього СРСР та республік, що входили до його складу. 
До стажу роботи, що дає судді Конституційного Суду України право на відставку і виплату вихідної допомоги, зараховується також стаж іншої практичної, наукової, педагогічної роботи за фахом та стаж державної служби.
Відповідно до пункту 11 Перехідних положень Закону № 2453 судді, призначені чи обрані на посаду до набрання чинності цим Законом, зберігають визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяло на день набрання чинності цим Законом.

До набрання чинності Закону № 2453 зазначені правовідносини регулювались Законом України від 15.12.1992 № 2862-ХІ «Про статус суддів» (далі - Закон № 2862).

Тобто Закон України від 15.12.1992 № 2862-ХІ «Про статус суддів» у цьому випадку є законом, який діяв до набрання чинності Закону № 2453 і одночасно законом, який діяв на час обрання позивача суддею безстроково, у зв`язку чим його норми підлягають застосуванню при обчисленні стажу роботи на посаді судді.

Відповідно до частини першої статті 43 Закону України № 2862-ХІІ «Про статус суддів» кожен суддя за умови, що він працював на посаді судді не менше 20 років, має право на відставку, тобто на звільнення його від виконання обов`язків за власним бажанням або у зв`язку з закінченням строку повноважень.
Абзацом другим частини четвертої цієї статті передбачено, що до стажу роботи, що дає право на відставку судді та отримання щомісячного довічного грошового утримання, крім роботи на посадах суддів судів України, державних арбітрів, арбітрів відомчих арбітражів України, зараховується також час роботи на посадах суддів і арбітрів у судах та державному і відомчому арбітражі колишнього СРСР та республік, що раніше входили до складу СРСР, час роботи на посадах, безпосередньо пов`язаних з керівництвом та контролем за діяльністю судів у Верховному Суді України, в обласних судах, Київському і Севастопольському міських судах, Міністерстві юстиції України та підвідомчих йому органах на місцях, за діяльністю арбітражів у Державному арбітражі України, Вищому арбітражному суді України, а також на посадах прокурорів і слідчих за умови наявності у всіх зазначених осіб стажу роботи на посаді судді не менше 10 років.

Аналізуючи наведену норму, колегія суддів дійшла висновку, що вона передбачає урахування до стажу роботи, що дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді крім роботи на посадах суддів також час роботи на інших посадах у Верховному Суді України, в обласних судах, Київському і Севастопольському міських судах, Міністерстві юстиції України та підвідомчих йому органах на місцях, за умови, що вони безпосередньо пов`язаних з керівництвом та контролем за діяльністю судів.

Колегія суддів апеляційного суду зазначає, що згідно з Указом Президії Верховної Ради УРСР від 06 жовтня 1970 року були створені обласні відділи юстиції при облвиконкомах і суди фактично перейшли в підпорядкування юстиції виконавчого комітету обласних рад депутатів трудящих.
Компетенція Міністерства юстиції УРСР визначалась Положенням від 04.09.72 і зводилась до організаційного керівництва судами (включаючи перевірку організації роботи судів, видання обов`язкових наказів та інструкцій, керівництво кадровою роботою у судах і т. ін.), керівництва нотаріатом і судово-експертними установами, загальне керівництво органами запису актів громадянського стану і адвокатурою.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що до трудового стажу позивача, який дає їй право на отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, необхідно зарахувати час роботи на посаді старшого консультанта відділу юстиції по судовій роботі Тернопільського облвиконкому з 17 січня 1985 року по 16 грудня 1986 року, оскільки такий безпосередньо пов`язаний з керівництвом та контролем за діяльністю судів.
Проте, колегія суддів вважає, що час роботи на посаді консультанта зі статистики та спецроботи відділу юстиції Тернопільського облвиконкому з 09 липня 1973 року по 20 червня 1982 року не підлягає зарахуванню до стажу позивача, який дає їй право на отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, оскільки з назви цієї посади не можливо достовірно встановити, що ця посада була пов`язана з керівництвом та контролем за діяльністю саме судів; на підтвердження цих обставин позивач не надала жодних доказів.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що позовні вимоги щодо зобов`язання ГУ ПФУ в Тернопільській області зарахувати ОСОБА_1 стаж роботи на посаді консультанта по статистиці та спецроботі відділу юстиції Тернопільського облвиконкому з 09.07.1973 по 20.06.1982 не підлягають задоволенню, а тому в цій частині необхідно скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення в цій частині, яким у задоволенні позову відмовити.

При цьому, варто зауважити, що для перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді за правилами частини четвертої статті 142 Закону № 1402-VIII у формулі його обрахунку має застосуватись розмір відсоткового значення суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, визначений частиною третьою Закону № 1402-VIII.
Крім того, перерахунок грошового утримання судді у відставці, виходячи з розміру відсоткового значення, визначеного частиною третьої статті 141 Закону № 2453-VI від заробітної плати працюючого судді ставить діючих суддів та суддів, які вийшли у відставку за Законом № 1402-VIII, у нерівне становище з тими суддями, які вийшли у відставку за Законом № 2453-VI, що не відповідає базовому принципу єдності статусу суддів, який означає однаковий підхід до встановлення рівня матеріального забезпечення судді.
Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 24 вересня 2021 року в справі № 620/5437/20.

Отже, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відсутність підстав для задоволення вимог про визнання протиправними дій відповідача щодо перерахунку щомісячного довічного грошового утримання позивача, як судді у відставці, з розміру 72 % винагороди судді, який працює на відповідній посаді, та зобов`язання відповідача здійснити такий перерахунок у розмірі 94 % суддівської винагороди.

Відповідно до статті 317 КАС України підставами для скасування судового рішення першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення, є, зокрема, неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Керуючись ст.ст. 229, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд

                                               П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області задовольнити частково.
Рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 16 липня 2021 року в адміністративній справі № 500/2873/21 скасувати, в частині задоволених вимог щодо зобов`язання ГУ ПФУ в Тернопільській області зарахувати ОСОБА_1 стаж роботи на посаді консультанта по статистиці та спецроботі відділу юстиції Тернопільського облвиконкому з 09.07.1973 по 20.06.1982, та прийняти постанову, якою у задоволенні цих позовних вимог відмовити.
У решті рішення суду першої інстанції залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає оскарженню в касаційному порядку, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України. 

Головуючий суддя	 	Р. Й. Коваль 	
судді	 	О. М. Довгополов 	
 	 	В. В. Святецький