ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/7369/21 Справа № 204/1804/21 	  	Суддя у 1-й інстанції - Токар Н. В. Суддя у 2-й інстанції - Ткаченко І. Ю.	

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 листопада 2021 року Дніпровський Апеляційний суд у складі:                  головуючого - судді Ткаченко І.Ю.
               суддів        - Деркач Н.М., Пищиди М.М.,
розглянувши у спрощеному позовному провадженні в м. Дніпро цивільну справу
за позовом  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення авансового платежу
за апеляційною скаргою ОСОБА_2 
на рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 12 травня 2021 року , -

В С Т А Н О В И В:

10 вересня 2021 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення авансового платежу. Просила, чтягнути з відповідача аванс, сплачений за попереднім договором купівлі-продажу у розмірі 139746 грн. (що є еквівалентом 5000 доларів США). В обґрунтування позову, позивач вказала на те, що 13.12.2019 року між ОСОБА_1 , та відповідачем, ОСОБА_2 , було укладено попередній договір купівлі-продажу нерухомого майна, посвідчений приватним нотаріусом ДМНО Перфіловою О.А., відповідно до якого сторони зобов`язалися в майбутньому, в строк до 15.02.2020 року, укласти і належним чином оформити договір купівлі-продажу (Основний договір) 1/2 частки житлового будинку АДРЕСА_1 , загальною площею 439,7 кв.м., житловою площею 148,4 кв.м. та 1/2 частки земельної ділянки площею 0,1000 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 . Відповідно до п. 5 зазначеного договору, до підписання цього договору, в рахунок належних за Основним договором платежів, на підтвердження зобов`язання і на забезпечення його виконання, з метою забезпечення реалізації своїх намірів щодо купівлі-продажу нерухомого майна та своєї платіжної спроможності, позивач передала відповідачу забезпечувальний платіж у розмірі 122 309,48 гривень. При розрахунку за Основним договором, ця сума буде зарахована у платіж за Основним договором, як еквівалент 5000 доларів США за курсом НБУ. Зазначена сума була отримана відповідачем при підписанні даного договору в повному обсязі, про що свідчить його підпис на договорі. 14.02.2020 року між ОСОБА_1 (покупцем) та відповідачем, ОСОБА_2 (продавцем), додатково до вищезазначеного договору було укладено попередній договір купівлі-продажу нерухомого майна, посвідчений приватним нотаріусом ДМНО Лозенко В.В, відповідно до п. 1.1. якого: «Сторони прийшли взаємної згоди укласти Основний договір купівлі-продажу нерухомого майна на наступних умовах: 1.1.1. Продавець зобов`язується продати (передати у власність) покупцеві, а покупець зобов`язується прийняти та оплатити наступне нерухоме майно: - 1/2 частка житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , - 1/2 частка земельної ділянки, площею 0,1000 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , пунктом 1.1.2. сторони домовились укласти Основний договір 06 березня 2020 року о 10.00 год. у приватного нотаріуса Лозенко В.В. 1.1.3. Загальна вартість майна, зазначеного в п. 1.1.1. цього договору становить суму: 979 180 гривень, що за курсом встановленим на день підписання основного договору має становити 40000 доларів США. 1.2. Розрахунок між Сторонами здійснюється наступним чином: 1.2.1. На момент підписання Попереднього договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом ДМНО Перфіловою О.А. від 13.12.2019 року, покупець здійснив на користь продавця авансовий платіж в сумі 122 309,48 гривень, що за курсом встановленим НБУ становило 5000 доларів США. 1.2.2. Покупець сплачує вартість відчужуваного майна у сумі, яка зазначена у п.1.1.3. цього Попереднього договору одночасно з укладенням Основного договору купівлі-продажу шляхом передачі коштів в готівковій формі. 1.2.3.При проведенні остаточного розрахунку за Основним договором купівлі-продажу сума до сплати, визначена п.1.1.3. цього Попереднього договору, зменшується на суму авансу. Відповідно до п.2.1.1. цього договору, продавець зобов`язується оформити усі необхідні документи для продажу майна в строки, встановлені цим договором, а саме в строк 06.03.2020 року. 06.03.2020 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , було укладено договір про внесення змін і доповнень до попереднього договору купівлі-продажу нерухомого майна, посвідчений приватним нотаріусом ДМНО Лозенко В.В., яким зокрема внесено зміни до Попереднього договору від 14.02.2020 року, відповідно до якого сторони вирішили викласти п. 1.1.3. попереднього договору у наступній редакції: «1.1.3. Загальна вартість майна зазначеного в п. 1.1.1. цього Договору становить суму: 1002022 гривень, що за курсом встановленим НБУ на день підписання основного договору має становити 40500 доларів США». Пункт 2.1.1. викласти: «2.1.1. Оформити усі необхідні документи для продажу майна в строки, встановлені цим договором, а саме в строк до 20.03.2020 року». Проте, в умовлений строк, а саме 20.03.2020 року, відповідач, ОСОБА_2 , так і не здійснив продаж вищезазначеного майна позивачу, почав ухилятися від спілкування та перестав відповідати на телефонні дзвінки, а також відмовився повернути передані йому грошові кошти в якості авансу, у зв`язку з чим, позивач вимушена звернутися до суду із зазначеною позовною заявою (а.с.3-4). 

Рішенням Красногвардіського районного суду м. Дніпропетровська від 12 травня 2021 року позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення авансового платежу – задоволено. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму у розмірі 139746 грн. в рахунок повернення сплаченого авансового платежу. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму у розмірі 1397 грн. 46 коп. на відшкодування судових витрат (а.с.63-65).

Не погодившись із рішенням суду,  ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове, яким відмовити в задоволені позовних вимог (а.с.67-72).
В обґрунтування доводів апеляційної скарги, відповідач посилався на те, що саме позивач відмовився від підписання основного договору, у зв`язку з чим він відчужив майно на користь третіх осіб. Крім того, сторони погодили, що вказана сума передана в якості завдатка та відповідно, сторони врегулювали в попередньому договорі від 13.12.2019 р., свої відносини набуття Відповідачем права залишити у себе суму, передану на виконання умов п. 5 та п. 13 попереднього договору. 

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.
Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що 13.12.2019 року між ОСОБА_1 , та відповідачем, ОСОБА_2 , укладено попередній договір купівлі-продажу нерухомого майна, посвідчений приватним нотаріусом ДМНО Перфіловою О.А. за реєстр.№5496, відповідно до якого сторони зобов`язалися в майбутньому, в строк до 15.02.2020 року, укласти і належним чином оформити договір купівлі-продажу (Основний договір) 1/2 частки житлового будинку АДРЕСА_1 , загальною площею 439,7 кв.м., житловою площею 148,4 кв.м. та 1/2 частки земельної ділянки площею 0,1000 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.5-7).
Відповідно до п.5 зазначеного договору, до підписання цього договору, в рахунок належних за Основним договором платежів, на підтвердження зобов`язання і на забезпечення його виконання, з метою забезпечення реалізації своїх намірів щодо купівлі-продажу нерухомого майна та своєї платіжної спроможності, позивач передала відповідачу забезпечувальний платіж у розмірі 122309,48 гривень. При розрахунку за Основним договором, ця сума буде зарахована у платіж за Основним договором, як еквівалент 5000 доларів США за курсом НБУ. Зазначена сума була отримана відповідачем при підписанні даного договору в повному обсязі, про що свідчить його підпис на договорі та не заперечує відповідач.
14.02.2020 року між ОСОБА_1 (покупцем) та відповідачем, ОСОБА_2 (продавцем), було укладено ще один попередній договір купівлі-продажу нерухомого майна, посвідчений приватним нотаріусом ДМНО Лозенко В.В. за реєстр.№312 (а.с.8-9).
Відповідно до п. 1.1. вказаного договору: «Сторони прийшли взаємної згоди укласти Основний договір купівлі-продажу нерухомого майна на наступних умовах: 1.1.1. Продавець зобов`язується продати (передати у власність) покупцеві, а покупець зобов`язується прийняти та оплатити наступне нерухоме майно: - 1/2 частка житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , - 1/2 частка земельної ділянки, площею 0,1000 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , пунктом 1.1.2. сторони домовились укласти Основний договір 06 березня 2020 року о 10.00 год. у приватного нотаріуса Лозенко В.В. 1.1.3. Загальна вартість майна, зазначеного в п. 1.1.1. цього договору становить суму: 979180 гривень, що за курсом встановленим на день підписання основного договору має становити 40000 доларів США.
Пунктом 1.2. вказаного договору передбачено, що розрахунок між Сторонами здійснюється наступним чином: 1.2.1. На момент підписання Попереднього договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом ДМНО Перфіловою О.А. від 13.12.2019 року, покупець здійснив на користь продавця авансовий платіж в сумі 122 309,48 гривень, що за курсом встановленим НБУ становило 5000 доларів США. 1.2.2. Покупець сплачує вартість відчужуваного майна у сумі, яка зазначена у п.1.1.3. цього Попереднього договору одночасно з укладенням Основного договору купівлі-продажу шляхом передачі коштів в готівковій формі. 1.2.3. При проведенні остаточного розрахунку за Основним договором купівлі-продажу сума до сплати, визначена п.1.1.3. цього Попереднього договору, зменшується на суму авансу. Відповідно до п.2.1.1. цього договору, продавець зобов`язується оформити усі необхідні документи для продажу майна в строки, встановлені цим договором, а саме в строк 06.03.2020 року.
Пунктом 2.1.5. Попереднього договору від 14.02.2020 року, сторони погодили, що у разі відмови (ухилення) Продавця від укладення основного договору у визначений в п.п.1.1.2 даного договору (чи додаткового погоджений) термін та на вищезазначених (чи додатково погоджених) умовах, Продавець повертає Покупцеві отриману суму авансу протягом 5 календарних днів, з дня отримання письмової вимоги. Якщо з причин непереборної сили Основний договір не буде укладений у визначений в п.1.1.2. даного договору (чи додаткового погоджений) термін на вищезазначених умовах, Продавець повертає Покупцеві отриману суму авансу протягом 3 календарних днів з дня отримання письмової вимоги від Покупця.
Також, у п.2.3.3. згаданого договору, сторони погодили, що у разі відмови (ухилення) Покупця від укладення Основного договору у визначений в п.п.1.1.2 даного договору (чи додаткового погоджений) термін та на вищезазначених (чи додатково погоджених) умовах, Продавець залишає отриману суму авансу, передану за цим Договором.
06.03.2020 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , було укладено договір про внесення змін і доповнень до попереднього договору купівлі-продажу нерухомого майна від 14.02.2020 року, посвідчений приватним нотаріусом ДМНО Лозенко В.В. за реєстр.№461, яким зокрема внесено зміни до Попереднього договору від 14.02.2020 року, відповідно до якого сторони вирішили викласти п. 1.1.3. попереднього договору у наступній редакції: «1.1.3. Загальна вартість майна зазначеного в п. 1.1.1. цього Договору становить суму: 1 002 022 гривень, що за курсом встановленим НБУ на день підписання основного договору має становити 40500 доларів США». Пункт 2.1.1. викласти: «2.1.1. Оформити усі необхідні документи для продажу майна в строки, встановлені цим договором, а саме в строк до 20.03.2020 року» (а.с.10).
Як вбачається з матеріалів справи та визнано сторонами, в обумовлений строк, а саме 20.03.2020 року, сторонами Основний Договір купівлі-продажу укладено не було, а у вересні 2020 року, нерухоме майно, що було предметом договору, було відчужено відповідачем на користь третьої особи.

Задовольняючи позовні вимоги в повному обсязі суд першої інстанції виходив із того, що оскільки основний договір, який би за своєю формою та змістом відповідав вимогам чинного законодавства, сторонами у справі укладений не був, сплачена відповідачу сума гарантійного платежу у розмірі еквівалентному 5000 доларів США, визначених у гривні є авансом та підлягає поверненню позивачу. 

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції. 
Між сторонами виник спір стосовно повернення коштів, внесених за попереднім договором в зв`язку з ухиленням продавця від його виконання.
Відповідно до ч.1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Попереднім є договір, сторони якого зобов`язуються протягом певного строку (у певний термін) укласти договір в майбутньому (основний договір) на умовах, встановлених попереднім договором. Законом може бути встановлено обмеження щодо строку (терміну), в який має бути укладений основний договір на підставі попереднього договору. Істотні умови основного договору, що не встановлені попереднім договором, погоджуються у порядку, встановленому сторонами у попередньому договорі, якщо такий порядок не встановлений актами цивільного законодавства. Попередній договір укладається у формі, встановленій для основного договору, а якщо форма основного договору не встановлена, - у письмовій формі. Договір про наміри (протокол про наміри тощо), якщо в ньому немає волевиявлення сторін щодо надання йому сили попереднього договору, не вважається попереднім договором (ч. 1, 4 ст. 635 ЦК України).
Як вірно встановлено судом першої інстанції укладений між позивачем та відповідачем договір від 14.02.2020 року відповідає вимогам законодавства щодо попереднього договору, у ньому міститься волевиявлення сторін щодо надання йому сили попереднього договору. В якому міститься вимога (з урахуванням внесених змін) про укладення у строк не пізніше 20.03.2020 року договору купівлі-продажу житлового будинку. Однак основний договір купівлі-продажу, щодо якого укладався попередній договір від 14.02.2020, між сторонами укладено не було. А відповідач всупереч умовам вказаного договору від 14.02.2020 року відчужив будинок на користь третіх осіб (а.с.11). 
Відповідно до частини першої статті 546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.
Згідно зі статтею 570 ЦК України завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобов`язання і на забезпечення його виконання. Якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом.
Отже, ознакою завдатку є те, що він слугує доказом укладення договору, на забезпечення якого його видано, одночасно є способом платежу та способом забезпечення виконання зобов`язання.
Аванс – це спосіб платежу, він не має забезпечувальної функції, а виконує функцію попередньої оплати, яка підлягає поверненню у випадку не виконання зобов`язання.
З огляду на викладене, встановивши, що у передбачений попереднім договором строк, тобто до 20.03.2020 року, сторони не уклали договору купівлі-продажу спірного нерухомого майна, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що платіж, переданий ОСОБА_1 ОСОБА_2 за попереднім договором, є авансом та підлягає поверненню власникові в розмірі 5000 доларів США. 
Частиною третьою статті 12, частинами першою, п`ятою, шостою статті 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Посилання ОСОБА_2 в апеляційній скарзі на те, що саме позивач відмовився від виконання взятих на себе зобов`язань, апеляційний суд відхиляє, оскільки у матеріалах справи відсутні докази такої відмови. 
Доводи апеляційної скарги, що кошти були передані в якості завдатка, спростовується попереднім договором від 14.02.2020 року, в якому чітко визначено, що вказана сума є авансом. 
Виходячи з викладеного вище, наведені в апеляційній скарзі доводи не спростовують висновків місцевого суду.
Отже, вирішуючи даний спір, суд першої інстанції в повному обсязі встановив права і обов`язки сторін, обставини по справі, перевірив доводи і дав їм належну правову оцінку, ухвалив судове рішення, яке відповідає вимогам закону.

За таких обставин, враховуючи вищевикладене, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду - залишенню без змін.

Керуючись ст. ст. 259, 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 12 травня 2021 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів в передбаченому законом порядку.

Судді: