Постанова
Іменем України 
 
10 листопада 2021 року
м. Київ
 
справа № 2-5232/09
провадження № 61-3888св20
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:
 
головуючого - Луспеника Д. Д.,
суддів: Воробйової І. А., Коломієць Г. В., Лідовця Р. А., Черняк Ю. В. (суддя-доповідач),
 
учасники справи:
скаржник - ОСОБА_1 ,
суб`єкт оскарження - Фортечний відділ державної виконавчої служби м. Кропивницький Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області,
 
розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 , від імені якого діє адвокат Платонова Марина Анатоліївна, на ухвалу Кіровського районного суду м. Кіровограда від 29 жовтня 2019 року у складі судді Панфілової А. В. та постанову Кропивницького апеляційного суду від 23 січня 2020 року у складі колегії суддів: Черненка В. В., Авраменко Т. М., Суровицької Л. В.,
 
ВСТАНОВИВ:
 
1.     Описова частина
Короткий зміст позовних вимог
 
У 2019 році ОСОБА_1 звернувся до суду із скаргою на дії державних виконавців Фортечного відділу державної виконавчої служби м. Кропивницький Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області (далі - Фортечний ВДВС м. Кропивницький ГТУЮ у Кіровоградській області) Касьянової Ю. В., Брандальського Д. С. та скасування постанов.
 
Скаргу мотивовано тим, що 24 травня 2019 року під час зупинки працівниками Управління патрульної поліції в м. Кропивницький Регіонального сервісного центру МВС Кіровоградської області він дізнався про те, що з 05 березня 2010 року державним виконавцем Кіровського відділу державної виконавчої служби Кіровоградського міського управління юстиції (далі - Кіровський ВДВС Кіровоградського МУЮ) Касьяновою Ю. В. відкрито виконавче провадження № 18305970.
 
Згідно з указаною постановою виконавче провадження № 18305970 стосується примусового виконання виконавчого листа № 2-5232, виданого 10 лютого 2010 року Кіровським районним судом м. Кіровограда про стягнення з ОСОБА_1 на користь осіб, установ, яким буде передана дитина, аліментів.
 
Однак указану постанову скаржник не отримав до теперішнього часу і вважає її незаконною та такою, що винесена з порушенням вимог законодавства.
 
Також від працівників Управління патрульної поліції в м. Кропивницький Регіонального сервісного центру МВС Кіровоградської області скаржник дізнався про те, що 27 лютого 2018 року Державним виконавцем Фортечного ВДВС м. Кропивницький ГТУЮ у Кіровоградській області Брандальським Д. С. винесено постанови про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України, про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві полювання та про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві користування вогнепальною мисливською, пневматичною та охолощеною зброєю, а 24 травня 2019 року - про тимчасове обмеження його у праві керування транспортними засобами з огляду на те, що у нього утворилась заборгованість зі сплати аліментів. 
 
Зазначає, що обмеження прав фізичної особи, зокрема у праві керування транспортними засобами, підставою для застосування яких є наявність заборгованості зі сплати аліментів, встановлені Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку примусового стягнення заборгованості зі сплати аліментів». Однак згідно з положеннями цього закону указані обмеження можуть застосовуватись у разі, коли сукупний розмір заборгованості зі сплати аліментів перевищує суму відповідних платежів за шість місяців, та яка виникла тільки після 06 лютого 2018 року (після набрання законом чинності).
 
У постанові державного виконавця про встановлення тимчасового обмеження від 27 лютого 2018 року вказано, що заборгованість за аліментами у ОСОБА_1 виникла до набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку примусового стягнення заборгованості зі сплати аліментів».
 
Вважає, що державний виконавець при винесенні зазначеної постанови не врахував конституційний принцип дії закону в часі, застосував закон, яким встановлена відповідальність, до правовідносин, які виникли до набрання чинності цим законом, що є незаконним. Крім того, робота заявника водієм пов`язана з керуванням транспортними засобами і є джерелом його існування та заробітку і, в свою чергу, дає можливість для сплати аліментів.
 
29 травня 2019 року заявник звернувся до державного виконавця з метою ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження, де було встановлено, що державним виконавцем Фортечного ВДВС м. Кропивницький ГТУЮ у Кіровоградській області Брандальським Д. С. 27 лютого 2018 року винесено постанови про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України, про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві полювання, про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві користування вогнепальною мисливською, пневматичною та охолощеною зброєю.
 
Заявник зазначив, що дані постанови від 27 лютого 2018 року винесені із порушенням вимог Закону України «Про виконавче провадження» та без отримання заявником постанови про відкриття виконавчого провадження.
 
З огляду на викладене ОСОБА_1 просив суд:
 
- визнати бездіяльність державного виконавця Фортечного ВДВС м. Кропивницького ГТУЮ у Кіровоградській області Касьянової Ю. В. в частині ненаправлення боржнику постанови про відкриття виконавчого провадження від 05 березня 2010 року № 18305970;
 
- визнати бездіяльність державного виконавця Фортечного ВДВС м. Кропивницького ГТУЮ у Кіровоградській області Брандальського Д. С. в частині ненаправлення боржнику постанови про відкриття виконавчого провадження від 05 березня 2010 року № 18305970;
 
- визнати дії державного виконавця Фортечного Фортечного ВДВС м. Кропивницького ГТУЮ у Кіровоградській області Брандальського Д. С. незаконними та протиправними в частині винесення постанови про тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами від 24 травня 2019 року у виконавчому провадженні № 18305970 як таку, що винесена усупереч вимогам законодавства України, та є передчасною;
 
- скасувати постанову від 24 травня 2019 державного виконавця Фортечного ВДВС м. Кропивницького ГТУЮ у Кіровоградській області Брандальського Д. С. про тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами у виконавчому провадженні № 18305970;
 
- визнати дії державного виконавця Фортечного ВДВС м. Кропивницького ГТУЮ у Кіровоградській області Брандальського Д. С. незаконними та протиправними в частині винесення 27 лютого 2018 року постанови про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України у виконавчому провадженні № 18305970;
 
- скасувати постанову від 27 лютого 2018 року державного виконавця Фортечного ВДВС м. Кропивницького ГТУЮ у Кіровоградській області Брандальського Д. С. про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України у виконавчому провадженні № 18305970;
 
- визнати дії державного виконавця Фортечного ВДВС м. Кропивницького ГТУЮ у Кіровоградській області Брандальського Д. С. незаконними та протиправними в частині винесення 27 лютого 2018 року постанови про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві полювання у виконавчому провадженні № 18305970;
 
- скасувати постанову від 27 лютого 2018 року державного виконавця Фортечного ВДВС м. Кропивницького ГТУЮ у Кіровоградській області Брандальського Д. С. про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві полювання у виконавчому провадженні № 18305970;
 
- визнати дії державного виконавця Фортечного ВДВС м. Кропивницького ГТУЮ у Кіровоградській області Брандальського Д. С. незаконними та протиправними в частині винесення 27 лютого 2018 року постанови про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві користування вогнепальною, мисливською, пневматичною та охолощеною зброєю у виконавчому провадженні № 18305970;
 
- скасувати постанову від 27 лютого 2018 року державного виконавця Фортечного ВДВС м. Кропивницького ГТУЮ у Кіровоградській області Брандальського Д. С. про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві користування вогнепальною мисливською, пневматичною та охолощеною зброєю у виконавчому провадженні № 18305970.
 
Короткий зміст ухвали суду першої інстанції та постанови апеляційного суду
 
Ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 29 жовтня 2019 року, залишеною без змін постановою Кропивницького апеляційного суду від 23 січня 2020 року, у задоволенні скарги ОСОБА_1 відмовлено.
 
Ухвалу суду першої інстанції та постанову апеляційного суду мотивовано тим, що при винесенні оскаржуваних постанов державний виконавець не порушив конституційного принципу дії закону в часі, оскільки боржник не сплачував аліменти з 2010 року.
Суди врахували також той факт, що саме на боржника покладається обов`язок повідомляти державного виконавця про місце своєї роботи, подати декларацію про доходи, а оскільки з матеріалами виконавчого провадження боржник ознайомився 29 травня 2019 року, вказав адресу проживання, яка вказана у виконавчому документі, на яку відправляються всі постанови та повідомлення, на обліках УДМС в Кіровоградській області боржник не зареєстрований, на час розгляду справи заборгованість навіть частково не погашена.
Суди дійшли висновку, що дії державного виконавця щодо виконання судового рішення про стягнення аліментів на користь дитини, позбавленої батьківського піклування, такими, що відповідають чинному законодавству, а скаргу такою, що спрямована на уникнення обов`язку щодо сплати аліментів на виконання рішення суду.
 
Короткий зміст вимог касаційної скарги та її доводів
 
26 лютого 2020 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга  ОСОБА_1 , від імені якого діє адвокат Платонова М. А., на ухвалу Кіровського районного суду м. Кіровограда від 29 жовтня 2019 року та постанову Кропивницького апеляційного суду від 23 січня 2020 року, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, заявник просить скасувати оскаржувані судові рішення і ухвалити нове рішення про задоволення скарги.
 
Касаційну скаргу мотивовано тим, що матеріали виконавчого провадження не містять відомостей про отримання ОСОБА_1 постанови про відкриття виконавчого провадження. Усупереч вимогам частини першої статті 31 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець не направив боржнику копію постанови про відкриття виконавчого провадження рекомендованим листом з повідомленням про вручення. На переконання заявника, у разі з`ясування факту неодержання боржником копії постанови про відкриття виконавчого провадження, державний виконавець не вправі вчиняти виконавчі дії.
 
Короткий зміст позиції інших учасників справи
 
Відзив на касаційну скаргу Фортечний ВДВС м. Кропивницький ГТУЮ у Кіровоградській області до суду не подавав.
 
Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції
 
Ухвалою Верховного Суду від 20 березня 2020 року відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 , витребувано з Кіровського районного суду м. Кіровограда цивільну справу № 2-5232/09.
 
Ухвалою Верховного Суду від 02 листопада 2021 року справу призначено до судового розгляду.
 
Фактичні обставини справи
 
Рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 22 грудня 2009 року ОСОБА_1 позбавлено батьківських прав відносно дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та стягнуто аліменти на користь тих осіб чи установ, яким буде передана дитина під опіку.
 
Згідно з рішенням Виконавчого комітету Кіровоградської міської ради від 28 липня 2008 року опіка над ОСОБА_2 передана ОСОБА_3 
 
10 лютого 2010 року Кіровським районним судом м. Кіровограда видано виконавчий лист № 2-5232 про стягнення з ОСОБА_1 на користь осіб, установ, яким буде передана дитина, аліментів.
 
Постановою державного виконавця Фортечного ВДВС м. Кропивницького ГТУЮ у Кіровоградській області Касьянової Ю. В. від 05 березня 2010 року відкрито виконавче провадження № 18305970 з примусового виконання виконавчого листа № 2-5232 від 10 лютого 2010 року.
 
У виконавчому листі № 2-5232 від 10 лютого 2010 року зазначена адреса ОСОБА_1 : АДРЕСА_1 .
 
Суди встановили, що постанова про відкриття виконавчого провадження від 05 березня 2010 року направлена на адресу: АДРЕСА_1 .
 
У зв`язку з невиконанням боржником судового рішення 27 лютого 2018 року відносно ОСОБА_1 державним виконавцем Фортечного ВДВС м. Кропивницького ГТУЮ у Кіровоградській області Брандальським Д. С. встановлено тимчасові обмеження, зокрема прийнято постанови: про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України у виконавчому провадженні № 18305970; про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві полювання у виконавчому провадженні № 18305970; про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві користування вогнепальною, мисливською, пневматичною та охолощеною зброєю у виконавчому провадженні № 18305970.
 
24 травня 2019 року державним виконавцем Фортечного ВДВС м. Кропивницького ГТУЮ у Кіровоградській області Брандальським Д. С. прийнято постанову про тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами у виконавчому провадженні № 18305970.
 
Суди встановили, що за змістом постанови державного виконавця про встановлення тимчасових обмежень від 24 травня 2019 року заборгованість за аліментами у ОСОБА_1 виникла до набрання чинності Законом України від 07 грудня 2007 року № 2234-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку примусового стягнення заборгованості зі сплати аліментів» та станом на 30 червня 2019 року складає 101 521,78 грн.
 
Зі змісту скарги ОСОБА_1 відомо, що лише 24 травня 2019 року під час зупинки працівниками Управління патрульної поліції він дізнався про те, що в 2010 році з нього було стягнуто аліменти та 24 травня 2019 року державним виконавцем Фортечного ВДВС м. Кропивницького ГТУЮ у Кіровоградській області Брандальським Д. С. ухвалено постанову про тимчасове його обмеження у праві керування транспортними засобами, з огляду на те, що у нього утворилась заборгованість зі сплати аліментів, сукупний розмір якої згідно розрахунку від 24 травня 2019 року за період з 26 серпня 2009 року до 01 лютого 2018 в сумі 79 286,67 грн.
 
2.     Мотивувальна частина
 
Позиція Верховного Суду
 
08 лютого 2020 року набрав чинності Закон України від 15 січня 2020 року № 460-IХ «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ».
 
Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України (тут і далі у редакції, чинній на час подання касаційної скарги) провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. 
 
Підстави касаційного оскарження судових рішень визначені у частині другій статті 389 ЦПК України. 
 
Підставою касаційного оскарження вказаного судового рішення заявник зазначає неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, а саме застосування норм права без урахування висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постанові Верховного Суду від 31 липня 2019 року у справі № 554/13475/15-ц (провадження № 61-25124св18) (пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України).
 
Відповідно до вимог частини першої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.
 
Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню.
 
Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, і норми застосованого права 
 
Відповідно до частин першої, другої, четвертої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в  постановах Верховного Суду.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і  заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
 
Розглянувши матеріали справи, перевіривши правильність застосування судами першої і апеляційної інстанцій норм матеріального і процесуального права в межах доводів та вимог касаційної скарги, колегія суддів вважає, що ухвала Кіровського районного суду м. Кіровограда від 29 жовтня 2019 року та постанова Кропивницького апеляційного суду від 23 січня 2020 року відповідають зазначеним вимогам цивільного процесуального законодавства України.
 
Відповідно до частини п`ятої статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. У пункті 9 частини третьої статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.
 
Принцип обов`язковості судових рішень конкретизовано у статті 14 ЦПК України 2004 року та у статті 18 ЦПК України: судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - за її межами.
 
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, яка є обов`язковою для застосування судами відповідно до частини четвертої статті 10 ЦПК України і статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (Рішення ЄСПЛ у справі «Хорнсбі проти Греції» («Hornsby v. Greece») від 19 березня 1997 року (п. 40)). У Рішенні ЄСПЛ у справі «Войтенко проти України» («Voytenko v. Ukraine») від 29 червня 2004 року ЄСПЛ нагадує свою практику, що неможливість для заявника домогтися виконання судового рішення, винесеного на його чи її користь, становить втручання у право на мирне володіння майном, що викладене у першому реченні пункту першого статті 1 Протоколу № 1.
 
Встановлено, що ОСОБА_1 є боржником у виконавчому провадженні № 18305970 з виконання виконавчого листа № 2-5232, виданого 10 лютого 2010 року Кіровським районним судом м. Кіровограда, за наслідками ухвалення судового рішення про позбавлення ОСОБА_1 батьківських прав відносно дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та стягнення з ОСОБА_1 на користь осіб, установ, яким буде передана дитина, аліментів.
 
Рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 22 грудня 2009 року ОСОБА_1 не виконано.
 
Згідно з частиною першою статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.
 
Звертаючись до суду зі скаргою, ОСОБА_1 , серед іншого, вказував, що він не отримував постанову державного виконавця Фортечного ВДВС м. Кропивницького ГТУЮ у Кіровоградській області Касьянової Ю. В. про відкриття виконавчого провадження від 05 березня 2010 року № 18305970 і вважає її такою, що винесена з порушенням вимог законодавства.
 
Відповідно до статті 18 Закону України від 21 квітня 1999 року № 606-XIV «Про виконавче провадження» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа: за заявою стягувача або його представника про примусове виконання рішення, зазначеного в статті 3 цього Закону; за заявою прокурора у випадках представництва інтересів громадянина або держави в суді; у разі якщо виконавчий лист надійшов від суду на підставі ухвали про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду в порядку, встановленому законом; в інших передбачених законом випадках.
 
За змістом частин першої та другої статті 24 Закону України від 21 квітня 1999 року № 606-XIV «Про виконавче провадження» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) регламентовано, що державний виконавець зобов`язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред`явлення виконавчого документа до виконання і цей документ відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, та пред`явлений до виконання до органу державної виконавчої служби за належним місцем виконання рішення. 
Державний виконавець у 3-денний строк з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження. В постанові державний виконавець встановлює строк для добровільного виконання рішення, який не може перевищувати семи днів, а рішень про примусове виселення - п`ятнадцяти днів, та попереджає боржника про примусове виконання рішення після закінчення встановленого строку зі стягненням з нього виконавчого збору і витрат, пов`язаних з провадженням виконавчих дій, передбачених цим Законом.
 
Відповідно до частини першої статті 27 указаного Закону України копії постанов державного виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження), які повинні бути доведені державним виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам із супровідними листами простою кореспонденцією.
 
Встановлено, що у виконавчому листі № 2-5232 від 10 лютого 2010 року зазначена адреса ОСОБА_1 : АДРЕСА_1 .
 
Вказану адресу зазначено ОСОБА_1 також у скарзі на дії державного виконавця, апеляційній і касаційній скаргах.
 
Суди встановили, що постанова про відкриття виконавчого провадження від 05 березня 2010 року направлена на адресу: вул. Шахтарська, 88, м. Кіровоград.
 
З огляду на викладене, а також з урахуванням положень частини першої статті 31 Закону України від 21 квітня 1999 року № 606-XIV «Про виконавче провадження» колегія суддів погоджується з висновками судів попередніх інстанцій про те, що постанова про відкриття виконавчого провадження від 05 березня 2010 року направлена державним виконавцем на адресу боржника відповідно до законодавства, чинного на момент винесення вказаної постанови.
 
За таких обставин підстави для визнання бездіяльності державного виконавця Фортечного ВДВС м. Кропивницького ГТУЮ у Кіровоградській області Касьянової Ю. В. в частині ненаправлення боржнику постанови про відкриття виконавчого провадження від 05 березня 2010 року № 18305970 відсутні.
 
Доводи касаційної скарги зазначених висновків не спростовують.
 
Посилання заявника на необхідність врахування правових висновків, викладених у постанові Верховного Суду від 31 липня 2019 року у справі № 554/13475/15-ц (провадження № 61-25124св18), є необґрунтованим, оскільки у вказаній постанові боржник не був обізнаний про наявність постанови про відкриття виконавчого провадження.
 
За змістом скарги ОСОБА_1 він лише 24 травня 2019 року, під час зупинки його працівниками Управління патрульної поліції, дізнався про те, що в 2010 році з нього було стягнуто аліменти.
 
Проте матеріали справи містять копію заяви ОСОБА_1 від 25 червня 2018  року про здійснення перерахунку розміру аліментів (т. 1, а. с. 106-110), що спростовує доводи скарги про те, що боржник не отримував постанови про відкриття виконавчого провадження та не знав про стягнення з нього аліментів.
 
Таким чином, заявником не надано до суду належних та допустимих доказів на підтвердження того, що за період з 05 березня 2010 року (дати відкриття виконавчого провадження) і до часу зупинки працівниками Управління патрульної поліції у м. Кропивницький Регіонального сервісного центру МВС Кіровоградської області 24 травня 2019 року йому не було відомо про те, що він є платником аліментів і на підставі виконавчого листа було відкрите виконавче провадження у справі № 2-5232/09 про позбавлення батьківських прав та про стягнення аліментів.
 
Також колегія суддів погоджується з аргументами судів про правомірність прийняття державним виконавцем Фортечного ВДВС м. Кропивницький ГТУЮ у Кіровоградській області Брандальським Д. С. 27 лютого 2018 року та 24 травня 2019 року постанов відносно ОСОБА_1 щодо встановлення тимчасових обмежень.
 
Відповідно до пунктів 1-4 частини дев`ятої статті 71 Закону України «Про виконавче провадження» (з урахуванням змін, внесених Законом України від 07 грудня 2017 року № 2234-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку примусового стягнення заборгованості зі сплати аліментів») за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців, державний виконавець виносить вмотивовані постанови:
1) про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі;
2) про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі;
3) про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві користування вогнепальною мисливською, пневматичною та охолощеною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі;
4) про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві полювання - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі.
 
Як зазначено вище, ОСОБА_1 жодним чином не виконує рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 22 грудня 2009 року в частині сплати аліменти на користь тих осіб чи установ, яким буде передана дитина під опіку.
 
Суди встановили, що на момент встановлення тимчасових обмежень за ОСОБА_1 рахувалась заборгованість за аліментами, сукупний розмір якої (79 286,67 грн) згідно з розрахунком від 16 лютого 2018 року за період з 26 серпня 2009 року до 01 лютого 2018 року перевищував суму відповідних платежів за шість місяців.
 
За змістом постанови державного виконавця про встановлення тимчасових обмежень від 24 травня 2019 року заборгованість за аліментами у ОСОБА_1 складала 101 521,78 грн.
 
Таким чином, заборгованість зі сплати аліментів виникла у ОСОБА_1 до набрання чинності Законом України від 07 грудня 2007 року № 2234-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку примусового стягнення заборгованості зі сплати аліментів» та продовжувала існувати також станом на момент звернення до суду зі скаргою на дії державного виконавця. 
 
За таких обставин у державного виконавця були підстави для встановлення тимчасових обмежень.
 
Підсумовуючи викладене, колегія суддів вважає, що суди попередніх інстанцій правильно вирішили питання законності дій та постанов державних виконавців по суті скарги.
 
Ухвала Кіровського районного суду м. Кіровограда від 29 жовтня 2019 року та постанова Кропивницького апеляційного суду від 23 січня 2020 року прийняті з додержанням норм матеріального та процесуального права.
 
Висновки Верховного Суду за результатами розгляду касаційної скарги
 
Згідно із статтею 410 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань.
 
Керуючись статтями 400, 409, 410, 416, 419 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
 
ПОСТАНОВИВ:
 
Касаційну скаргу ОСОБА_1 , від імені якого діє адвокат Платонова Марина Анатоліївна, залишити без задоволення.
 
Ухвалу Кіровського районного суду м. Кіровограда від 29 жовтня 2019 року та постанову Кропивницького апеляційного суду від 23 січня 2020 року залишити без змін.
 
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                                                       Д. Д. Луспеник

Судді:                                                                                                  І. А. Воробйова

                                                                                                             Г. В. Коломієць

                                                                                                             Р. А. Лідовець

                                                                                                             Ю. В. Черняк