ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/8318/21 Справа № 199/4075/21 	  	Суддя у 1-й інстанції - Богун О. О. Суддя у 2-й інстанції - Городнича В. С.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2021 року                                                                м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого - Городничої В.С.,
                            суддів                - Красвітної Т.П., Петешенкової М.Ю., 

       розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у м. Дніпро апеляційну скаргу керівника Центральної окружної прокуратури міста Дніпра в інтересах держави в особі Дніпровської міської ради на ухвалу Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 05 липня 2021 року про повернення позовної заяви позивачеві у цивільній справі за позовом керівника Центральної окружної прокуратури міста Дніпра в інтересах держави в особі Дніпровської міської ради до ОСОБА_1 , Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області про скасування державної реєстрації права власності, повернення земельної ділянки та скасування державної реєстрації земельної ділянки,-

ВСТАНОВИЛА:

       У червні 2021 року до Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська надійшов позов керівника Центральної окружної прокуратури м.Дніпра в інтересах держави в особі ДМР до ОСОБА_1 , ГУ Держгеокадастру у Дніпропетровській області про скасування державної реєстрації права власності, повернення земельної ділянки та скасування державної реєстрації земельної ділянки.
       Ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 05 липня 2021 року позовну заяву керівника Центральної окружної прокуратури м.Дніпра в інтересах держави в особі ДМР до ОСОБА_1 , ГУ Держгеокадастру у Дніпропетровській області про скасування державної реєстрації права власності, повернення земельної ділянки та скасування державної реєстрації земельної ділянки — повернуто позивачеві на підставі п.4 ч.4 ст. 185 ЦПК України.
       Роз`яснено позивачеві, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.
       В апеляційній скарзі керівник Центральної окружної прокуратури м.Дніпра в інтересах держави в особі ДМР просить скасувати ухвалу Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 05 липня 2021 року та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.
       ГУ Держгеокадастру у Дніпропетровській області відповідно до ст.360 ЦПК України подало відзив, в якому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду - без змін, посилаючись на незаконність та необґрунтованість доводів апеляційної скарги. 
       Дніпровська міська рада відповідно до ст.360 ЦПК України також подала відзив, в якому просить апеляційну скаргу задовольнити, а ухвалу суду - скасувати, справу направити для розгляду до суду першої інстанції.
       Відповідно до ч.13 ст.7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
       Згідно з ч.1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.
       Відповідно до ч. 2 ст. 369 ЦПК України, апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1,5,6,9,10,14,19,37-40 частини першої статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
       Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для скасування оскаржуваної ухвали та направлення справи до суду першої інстанції для продовження розгляду, виходячи з наступного.
       Повертаючи позовну заяву, суд першої інстанції керувався положеннями п.4 ч.4 ст.185 ЦПК України, відповідно до якої позовна заява вважається не поданою і повертається позивачеві, якщо відсутні підстави для звернення прокурора до суду в інтересах держави або для звернення до суду особи, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи. 
       Однак, колегія суддів не погоджується із таким висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного. 
       Так, забезпечення кожному права на справедливий суд та реалізація права особи на судовий захист мають здійснюватися з урахуванням норм Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також практики Європейського суду з прав людини, які, відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року за №3477-IV, застосовуються судами при розгляді справ як джерело права.
       За змістом п.1 ст.6, ст.13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року №475/97-ВР, кожен має право на розгляд його справи упродовж розумного строку судом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.
       Кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.
       Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.
       Суд зобов`язаний поважати честь і гідність усіх учасників цивільного процесу і здійснювати правосуддя на засадах їх рівності перед законом і судом.
       Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
       Пунктом 4 ч.4 ст.185 ЦПК України передбачено, що позовна заява повертається у випадках, коли відсутні підстави для звернення прокурора до суду в інтересах держави або для звернення до суду особи, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи.
       Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини сторонами цивільного розгляду є позивач і відповідач, які мають рівні права, включаючи право на юридичну допомогу. Підтримка прокуратурою однієї зі сторін може бути виправдана за певних умов, наприклад, з метою захисту вразливих осіб, які вважаються не здатними захистити свої інтереси самостійно, або в разі, якщо правопорушення зачіпає велику кількість людей, або якщо вимагають захисту реальні державні інтереси або майно (KOROLEV v. RUSSIA (no. 2), № 5447/03, § 33, ЄСПЛ, від 01 квітня 2010 року; MENCHINSKAYA v. RUSSIA, № 42454/02, § 35, ЄСПЛ, від 15 січня 2009 року).
       Згідно п.3 ч.1 ст. 131-1 Конституції України в Україні діє прокуратура, яка здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.
       Європейський суд з прав людини зауважує, що національні суди мають вибирати способи такого тлумачення, які зазвичай можуть включати акти законодавства, відповідну практику, наукові дослідження тощо (VOLOVIK v. UKRAINE, №15123/03, § 45, ЄСПЛ, 06 грудня 2007 року).
       Тлумачення пункту 3 частини першої статті 131-1 Конституції України, з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, свідчить, що прокурор може представляти інтереси держави в суді тільки у виключних випадках, які прямо передбачені законом.
       Розширене тлумачення випадків (підстав) для представництва прокурором інтересів держави в суді не відповідає принципу змагальності, який є однією з засад правосуддя (пункт 3 частини другої статті 129 Конституції України).
       У пункті 3 ч.1 ст.131-1 Конституції України міститься відсилання до окремого закону, яким мають бути визначені виключні випадки та порядок представництва прокурором інтересів держави в суді. Таким є Закон України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року за №1697-VII.
       У частині 3 ст.23 Закону України «Про прокуратуру» передбачено, що прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті.
       Згідно з ч.4 ст.23 Закону України «Про прокуратуру», прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб`єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу. Виключно з метою встановлення наявності підстав для представництва інтересів держави в суді у випадку, якщо захист законних інтересів держави не здійснює або неналежним чином здійснює суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, прокурор має право отримувати інформацію, яка на законних підставах належить цьому суб`єкту, витребувати та отримувати від нього матеріали та їх копії.
       Таким чином, зазначені положення спеціального закону кореспондуються із вимогами ст. 56 ЦПК України, якою визначено, що прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній заяві обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.
       Як вбачається з матеріалів справи, керівник Центральної окружної прокуратури м.Дніпра в інтересах держави в особі ДМР звернувся з позовом до ОСОБА_1 , ГУ Держгеокадастру у Дніпропетровській області про скасування державної реєстрації права власності, повернення земельної ділянки та скасування державної реєстрації земельної ділянки
       У позовній заяві керівник Центральної окружної прокуратури м.Дніпра зазначає, що Дніпропетровська місцева прокуратура №3 Дніпропетровської області (на теперішній час Центральна окружна прокуратура м.Дніпра) неодноразово зверталася до Дніпровської міської ради щодо вжиття заходів представницького характеру з метою захисту порушеного права комунальної власності територіальної громади міста, шляхом повернення земельної ділянки, скасування записів про державну реєстрацію права власності на земельну ділянку, скасування державної реєстрації земельної ділянки. Втім, будь-яких заходів Дніпровською міською радою вжито не було.
       Крім того, Дніпропетровська місцева прокуратура №3 Дніпропетровської області неодноразово зверталась до Дніпровської міської ради щодо вжиття заходів представницького характеру, з метою захисту порушеного права комунальної власності територіальної громади міста, що підтверджується листами №04/34-443вих-21 від 28.01.2021 року, №04/54-612вих-21 від 20.04.2021 та №04/34-1937вих-20 від 04.05.2020 року.
       Проте, будь-яких заходів міською радою на відновлення порушених інтересів держави в особі громади міста Дніпра дотепер не вжито, що підтверджується її листами №7/22-1176 від 18.05.2020 року, №7/11-265 від 10.02.2021 року та №7/11-928 від 28.04.2021 року.
       З позовною заявою для захисту порушених інтересів держави Дніпровська міська рада у визначений період та станом на теперішній час не зверталась.
       Таким чином, зазначене свідчить про неналежне здійснення уповноваженим органом захисту порушених інтересів держави в передбаченому законом порядку.
       Враховуючи, що вказані інтереси до цього часу залишаються незахищеними, вбачаються виключні підстави для представництва прокурором інтересів держави в особі Дніпровської міської ради.
       Отже, невжиття компетентним органом жодних заходів протягом розумного строку після того, як цьому органу стало відомо або повинно було стати відомо про можливе порушення інтересів держави, має кваліфікуватись як бездіяльність відповідного органу.
       А тому, при наявності загрози інтересам держави та бездіяльності органу місцевого самоврядування, до компетенції якого віднесено відповідні повноваження, прокуратурою обґрунтовано встановлено наявність передбачених ст.23 Закону України “Про прокуратуру” підстав для представництва інтересів держави у спірних правовідносинах.
       Дніпровською міською радою не здійснено заходів, спрямованих на захист державних інтересів, не вжито заходів цивільно-правового характеру, направлених на повернення до комунальної власності міста нерухомого майна, яке вибуло з власності територіальної громади поза її волею.
       В заяві прокурор посилається на тривалий характер порушень, суспільну значимість питання повернення у комунальну власність із чужого незаконного володіння земельної ділянки, яке вибуло від неї поза її волею, невжиття уповноваженим органом своєчасних та ефективних заходів задля поновлення порушених інтересів держави і тому звертається до суду в інтересах держави в особі Дніпровської міської ради.
       Таким чином, посилання суду першої інстанції на те, що прокурором не доведено наявність передбачених законом виключних випадків, коли він може звернутися до суду за захистом інтересів держави та звертаючись із позовом не надав суду докази щодо неналежного виконання своїх функцій Дніпровською міською радою, є помилковими, оскільки прокурором обґрунтовано встановлено виключний випадок для реалізації представницьких повноважень в інтересах держави та вжито усіх заходів відповідно до закону України “Про прокуратуру” для поновлення майнових інтересів держави.
       Відповідно до положень ст. 379 ЦПК України, підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.
       Таким чином, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити, ухвалу суду першої інстанції скасувати і направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду до суду першої інстанції.
       Стягнути з ОСОБА_1 , ГУ Держгеокадастру у Дніпропетровській області на користь Дніпропетровської обласної прокуратури судовий збір у розмірі по 1135,00 грн з кожного.
       Керуючись ст. ст. 259, 367, 374, 379 ЦПК України, колегія суддів, –

ПОСТАНОВИЛА:
       Апеляційну скаргу керівника Центральної окружної прокуратури міста Дніпра в інтересах держави в особі Дніпровської міської ради- задовольнити.
       Ухвалу Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 05 липня 2021 року - скасувати та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.
       Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

       Головуючий:                                                                В.С.Городнича

       Судді:                                                                        Т.П.Красвітна        

                                                                               М.Ю.Петешенкова