ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2021 р. 	Справа № 520/8695/21	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: П`янової Я.В.,
Суддів: Спаскіна О.А. ,  Русанової В.Б. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 15.07.2021, головуючий суддя І інстанції: Біленський О.О., м. Харків, повний текст складено 15.07.21  по справі № 520/8695/21
за позовом               ОСОБА_1  
до              Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області                  
про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 (далі за текстом також - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (далі за текстом також – відповідач, ГУ ПФУ в Харківській області), в якому просив:
- визнати бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області у відмові в призначенні ОСОБА_1 дострокової пенсії за віком протиправною;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області призначити дострокову пенсію за віком ОСОБА_1 з 24.12.2020;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області здійснити виплату призначеної дострокової пенсії за віком ОСОБА_1 негайно.
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 15 липня 2021 року у задоволенні позовних вимог відмовлено. 
Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, позивач оскаржив його в апеляційному порядку, оскільки вважає, що рішення прийняте з порушенням норм матеріального і процесуального права, з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги позивач зазначив, що після ухвалення рішення судом першої інстанції, ним було отримано від Адміністрації Державної спеціальної служби транспорту Міністерства оборони України довідки та копії наказів про виконання заявок про розмінування вибухонебезпечних предметів особовим складом групи розмінування, зокрема щодо ОСОБА_1 , копії яких додано до апеляційної скарги.
За результатами апеляційного розгляду позивач просить скасувати оскаржуване рішення суду та ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.
Від відповідача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому він зазначає, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи, рішення ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права, з дослідженням усіх доказів та встановленням усіх обставин у справі. Звертає увагу, що твердження позивача, наведені в апеляційній скарзі, є хибними та спростовуються положеннями чинного законодавства України. Просить врахувати, що ОСОБА_1 не набув права на призначення дострокової пенсії за віком на підставі п. 4 ч. 1 ст. 115 Закону України № 1058, оскільки виключно наявність у позивача статусу учасника бойових дій не є належною підставою для призначення пенсії зі зниженням пенсійного віку. Вважає рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим, а тому апеляційну скаргу просить залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.
Відповідно до пункту третього частини першої статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції розглядає справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Колегія суддів, переглянувши справу за наявними у ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що з 25.05.1985 по 18.05.1987 позивач проходив військову службу в лавах Збройних Сил СРСР, звільнений у запас на підставі наказу МО СРСР № 93 від 25.03.1987.
З 29.01.1997 по 11.04.2000 позивач проходив військову службу за контрактом в лавах Збройних Сил України на посадах командира відділення у військових частинах НОМЕР_1 та НОМЕР_2 .
Відповідно до довідки Новобаварського об`єднаного районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки від 12.11.2020 за № 4/110 та військового квитка серії НОМЕР_3 ОСОБА_1 приймав участь у розмінуванні в/ч НОМЕР_1 на території м. Харкова, Харківського, Дергачівського, Валківського, Коломацького районів Харківської області з 13.02.1997 по 26.05.1998; приймав участь у розмінуванні в/ч НОМЕР_2 на території м. Харкова, Харківського, Дергачівського, Валківського, Коломацького районів Харківської області з 01.06.1998 по 06.04.2000.
Згідно з довідкою Новобаварського об`єднаного районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки від № 169 ОСОБА_1 є учасником бойових дій згідно із п. 11 ст. 6 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», про що також свідчить посвідчення учасника бойових дій від 12.01.1999 серії НОМЕР_4 .
27.11.2020 позивач звернувся до Управління із заявою про призначення дострокової пенсії за віком як учаснику бойових дій відповідно до п. 4 ст. 115 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 1058-ІУ від 09.07.2003 (далі - Закон № 1058).
30.11.2020 рішенням № 6518 Відділу призначення пенсій управління пенсійного забезпечення Управління відмовлено позивачу у призначенні дострокової пенсії за віком у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу роботи та документа, що дає право на призначення дострокової пенсії (довідки про участь у бойових діях). На підставі наданих документів та враховуючи індивідуальні відомості про застраховану особу на ОСОБА_1 , страховий стаж позивача на момент звернення складав 22 роки 01 місяць 04 дні.
14.12.2020 позивач та Головне управління ДПС у Харківській області уклали Типовий договір про добровільну участь у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, відповідно до якого позивач сплатив одноразовий єдиний внесок за попередній період з 01.01.2009 по 31.12.2011 для врахування страхового стажу при призначенні пенсії відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Внаслідок цього страховий стаж ОСОБА_1 складає 25 років 01 місяць 04 дні, що не заперечується сторонами.
24.12.2020 позивач повторно звернувся до Управління із заявою про призначення дострокової пенсії за віком як учаснику бойових дій.
30.12.2020 рішенням № 7221 Відділу призначення пенсій управління пенсійного забезпечення Управління позивачу відмовлено у призначенні дострокової пенсії за віком у зв`язку з відсутністю необхідного документа, а саме - довідки про участь у бойових діях.
Вважаючи протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області у відмові в призначенні ОСОБА_1 дострокової пенсії за віком, позивач звернувся до суду з адміністративним позовом.
Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції дійшов висновку, що у спірних правовідносинах відповідачем не порушено прав позивача, відповідач діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, внаслідок чого позовні вимоги задоволенню не підлягають.
Надаючи оцінку встановленим обставинам справи та доводам апеляційної скарги, колегія суддів виходить з такого.
Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.
Стаття 16 Закону України «Про пенсійне забезпечення» (Пенсії за віком інвалідам, учасникам війни, сім`ям загиблих (померлих) військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та поліцейських) визначає, що  військовослужбовці, особи начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, які брали участь у бойових діях, а також ті, які стали інвалідами внаслідок поранення, контузії, каліцтва, одержаних при захисті Батьківщини або при виконанні інших обов`язків військової служби (службових обов`язків), або внаслідок захворювання, пов`язаного з перебуванням на фронті чи виконанням інтернаціонального обов`язку, а також батьки і дружини (якщо вони не взяли повторний шлюб) військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, які померли (загинули) у період проходження військової служби (виконання службових обов`язків) чи після звільнення зі служби, але внаслідок поранення, контузії, каліцтва, одержаних при виконанні обов`язків військової служби (службових обов`язків), захворювання, пов`язаного з перебуванням на фронті, ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи чи виконанням інтернаціонального обов`язку, мають право на пенсію: чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років.
Зазначена норма кореспондується з п. 4 ч. 1 ст. 115 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», яким встановлено, що право на призначення дострокової пенсії за віком мають військовослужбовці, особи начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейські, які брали участь у бойових діях, в антитерористичній операції в районах її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях в районах їх здійснення, а також ті, яким встановлено інвалідність внаслідок поранення, контузії, каліцтва, отриманих під час захисту Батьківщини або під час виконання інших обов`язків військової служби (службових обов`язків), або внаслідок захворювання, пов`язаного з перебуванням на фронті, виконанням інтернаціонального обов`язку чи безпосередньою участю в антитерористичній операції в районах її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях в районах їх здійснення, дружини (чоловіки), якщо вони не взяли повторний шлюб, і батьки військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейських, які померли (загинули) у період проходження військової служби (виконання службових обов`язків) чи після звільнення із служби, але внаслідок поранення, контузії, каліцтва, отриманих під час виконання обов`язків військової служби (службових обов`язків), захворювання, пов`язаного з перебуванням на фронті, ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи, виконанням інтернаціонального обов`язку чи безпосередньою участю в антитерористичній операції в районах її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях в районах їх здійснення, особи, яким надано статус учасника бойових дій відповідно до пунктів 20 і 21 статті 6, особи з інвалідністю внаслідок війни відповідно до пунктів 12 та 13 статті 7 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", особи з числа резервістів і військовозобов`язаних, яким надано статус учасника бойових дій відповідно до пункту 19 статті 6, особи з інвалідністю внаслідок війни відповідно до пункту 11 статті 7 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", дружини (чоловіки), якщо вони не взяли повторний шлюб, і батьки, яким надано статус особи, на яку поширюється чинність Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", відповідно до абзаців шостого і сьомого пункту 1 статті 10 зазначеного Закону, а також абзацу восьмого пункту 1 статті 10 зазначеного Закону з числа членів сімей резервістів і військовозобов`язаних, - після досягнення чоловіками 55 років, жінками - 50 років та за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків і не менше 20 років у жінок.
Відповідно до вимог ст. 81 Закону України «Про пенсійне забезпечення» призначення пенсій і оформлення документів для їх виплати здійснюється органами Пенсійного фонду України.
Згідно з вимогами ст. 82 Закону України «Про пенсійне забезпечення» документи про призначення пенсій розглядаються органом, що призначає пенсії не пізніше 10 днів з дня їх надходження.
Повідомлення про відмову в призначенні пенсії із зазначенням причин відмови та порядку оскарження орган, що призначає пенсії, видає або надсилає підприємству, організації або заявникові не пізніше 5 днів після винесення відповідного рішення.
Стаття 83 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачає, що пенсії призначаються з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсії призначаються з більш раннього строку, зокрема, пенсії за віком та по інвалідності призначаються з дня досягнення пенсійного віку або відповідно встановлення інвалідності органами медико-соціальної експертизи, якщо звернення за пенсією надійшло не пізніше 3 місяців з дня досягнення пенсійного віку або встановлення інвалідності.
Згідно зі ст. 44 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.
Заява про призначення пенсії за віком може бути подана застрахованою особою не раніше ніж за місяць до досягнення пенсійного віку.
Органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.
З аналізу вищевказаних правових норм убачається, що у разі звернення особи до пенсійного органу із заявою про призначення пенсії, останній зобов`язаний перевірити правильність оформлення заяви, розглянути подану заяву із документами та прийняти відповідне рішення щодо призначення (перерахунку) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії.
Документи, необхідні для призначення пенсії, визначені Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 за № 22-1 (із змінами).
Абзацом третім підпункту 5 пункту 2.1 вищезазначеного Порядку встановлено, що до заяви про призначення пенсії за віком додаються такі документи, зокрема, документи, які засвідчують особливий статус особи: посвідчення учасника бойових дій, довідка про безпосередню участь особи в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України або довідка про участь особи у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, або довідка згідно з додатком 2 до Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637, а для осіб з числа резервістів і військовозобов`язаних, яким встановлено статус учасника бойових дій відповідно до пункту 19 статті 6 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», або яким встановлено статус учасника бойових дій відповідно до пунктів 20, 21 статті 6 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», також документи, на підставі яких встановлено статус учасника бойових дій, визначені Порядком надання та позбавлення статусу учасника бойових дій осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення чи у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 20 серпня 2014 року № 413 (у разі призначення пенсії учасникам бойових дій згідно з пунктом 4 частини першої статті 115 Закону).
Як убачається з матеріалів справи, при зверненні до пенсійного органу із заявою про призначення пенсії позивачем було надано, серед іншого, посвідчення учасника бойових дій, при цьому доказів подання довідок, передбачених абзацом третім підпункту 5 пункту 2.1 Порядку № 22-1, матеріали справи не містять.
За встановлених обставин, відмова відповідача  у призначенні позивачу дострокової пенсії за віком у зв`язку з відсутністю необхідного документа, а саме - довідки про участь у бойових діях, оформлена рішенням Відділу призначення пенсій управління пенсійного забезпечення Управління від 30.12.2020 за № 7221, є правомірною, оскільки абзацом третім підпункту 5 пункту 2.1 Порядку № 22-1 визначено, що до заяви про призначення пенсії за віком додаються такі документи, зокрема, документи, які засвідчують особливий статус особи, натомість доказів подання до відповідача документів, визначених вказаної нормою права, матеріали справи не містять.
Щодо посилання  позивача на те, що після ухвалення рішення судом першої інстанції ним було отримано від Адміністрації Державної спеціальної служби транспорту Міністерства оборони України довідки та копії наказів про виконання заявок про розмінування вибухонебезпечних предметів особовим складом групи розмінування, зокрема щодо ОСОБА_1 , копії яких додано до апеляційної скарги, колегія суддів зазначає таке.
Адміністративний суд, перевіряючи рішення, дію чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень на відповідність закріпленим частиною 3 статті 2 КАС України критеріям, не втручається у дискрецію (вільний розсуд) суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями. Завдання адміністративного судочинства полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання вимог права, інакше було б порушено принцип розподілу влади.
При цьому, дискреційні повноваження - це сукупність прав та обов`язків органів державної влади та місцевого самоврядування, осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, що надають можливість на власний розсуд визначити повністю або частково вид і зміст управлінського рішення, яке приймається, або можливість вибору на власний розсуд одного з декількох варіантів управлінських рішень.
В Рекомендаціях Комітету Міністрів Ради Європи № R(80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом Міністрів 11.03.1980 на 316-й нараді, зазначено, що під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.
Статтею 58 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" визначено, що Пенсійний фонд є органом, який призначає пенсії та підготовляє документи для її виплати. Тобто, Пенсійний фонд має виключну компетенцію в питаннях призначення пенсії.
Правову позицію, що вирішення питання призначення пенсії є виключною компетенцією Пенсійного фонду висловлено Верховним Судом у постанові від 07.03.2018 у справі № 233/2084/17 (реєстраційний номер рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень 72694515).
Разом з тим, позивач не позбавлений права повторного звернення до пенсійного органу щодо призначення відповідної пенсії із наданням документів, які не були подані під час первинного звернення до відповідача.
Разом з тим, колегія суддів зазначає, що позивач отримав статус учасника бойових дій відповідно до приписів пункту 11 ст. 6 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», яким визначено, що до категорії учасників бойових дій належать в тому числі: особи, які у складі груп піротехнічних робіт (груп розмінування) залучалися до безпосереднього виконання завдань щодо розмінування (виявлення, знешкодження та знищення) вибухонебезпечних предметів на території України, та особи, які на мінних тральщиках брали участь у траленні бойових мін у територіальних і нейтральних водах у воєнний і повоєнний час.
Водночас, положення п. 4 ч. 1 ст. 115 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» не містять такої підстави для дострокового призначення пенсії, як встановлення особі статусу учасника бойових дій відповідно до пункту 11 статті 6 "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту". Вказана норма містить виключні підстави для призначення дострокової пенсії за віком з наведеним переліком підстав, серед яких відсутнє посилання на пункт 11 статті 6 "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту".
Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що позивач не набув права на призначення дострокової пенсії за віком на підставі п. 4 ч. 1 ст. 115 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», оскільки виключно наявність у позивача статусу учасника бойових дій, встановленого відповідно до пункту 11 статті 6 "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", не є належною підставою для призначення дострокової пенсії.
Отже, висновок суду першої інстанції про те, що вимоги позивача не підлягають задоволенню, оскільки у спірних правовідносинах відповідачем не порушено прав позивача, відповідач діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, є правомірним.
Доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків, якими мотивоване рішення суду першої інстанції, та не дають підстав вважати висновки суду першої інстанції помилковими, а застосування судом норм матеріального права - неправильним.
Судом апеляційної інстанції критично оцінюються доводи позивача, що стосуються обставин справи та містять посилання на загальні норми законодавства, які жодним чином не спростовують обґрунтування суду першої інстанції.
Посилання позивача на судове рішення Окружного адміністративного суду м.  Києва у справі № 640/19535/20 не може бути ураховане колегією суддів, оскільки в силу приписів частини п`ятої статті 242 КАС України ураховуються висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду, а не у рішеннях (постановах) судів першої  (апеляційної) інстанції.
Відповідно до пункту першого частини першої статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
Згідно зі статтею 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення із додержанням норм матеріального і процесуального права.
Оскільки доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому оскаржуване рішення слід залишити без змін.
Зважаючи на положення статті 139 КАС України, у справі відсутні підстави для розподілу судових витрат. 
Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.
Рішення  Харківського окружного адміністративного суду від 15.07.2021 по справі № 520/8695/21 - залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя 		Я.В. П`янова 	
Судді	   	О.А. Спаскін    В.Б. Русанова