Номер провадження: 22-ц/813/2155/21 
Номер справи місцевого суду: 515/1720/19
Головуючий у першій інстанції Тимошенко С. В.
Доповідач Дришлюк А. І.
Категорія: 19

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 жовтня 2021 року                                                                м. Одеса
Одеський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: 
головуючого судді Дришлюка А.І., суддів Драгомерецького М.М., Громіка Р.Д.,
при секретарі судового засідання Рибачук О.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Одесі справу за апеляційною скаргою  ОСОБА_1  на рішення Татарбунарського районного суду Одеської області від 02 листопада 2020 року за позовом ОСОБА_1  до ТОВ «Фінансова компанія управління активами», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача – приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Гуревічов Олег Миколайович, приватний виконавець виконавчого округу Київської області Говоров Павло Володимирович, про визнання виконавчогонапису таким, що не підлягає виконанню, та його скасування, -

ВСТАНОВИВ:

11 листопада 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до ТОВ «Фінансова компанія управління активами», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача – приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Гуревічов Олег Миколайович, приватний виконавець виконавчого округу Київської області Говоров Павло Володимирович, в якій просила визнати таким, що не підлягає виконанню у повному обсязі та скасувати виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 8617 від 29.08.2019 р. та вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуревічовим О.М., за яким запропоновано стягнути із ОСОБА_2 грошові кошти у розмірі 43270,27 грн на користь ТОВ «Фінансова компанія управління активами», якому на підставі договору факторингу № 20141028-Г від 28.10.2014, відступлено право вимоги за кредитним договором із страхуванням життя позичальника (рахунок) № 272/8111 CLBPT від 14.10.2013, укладеного між ПАТ «Платинум банк» та ОСОБА_2 , (а.с.72).
02 листопада 2020 року рішенням Татарбунарського районного суду Одеської області (головуючий - суддя Тимошенко С.В.) у позові ОСОБА_1 до ТОВ «Фінансова компанія управління активами», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача – приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Гуревічов Олег Миколайович, приватний виконавець виконавчого округу Київської області Говоров Павло Володимирович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, та його скасування – відмовлено (а.с.73).
02 грудня 2020 року засобами поштового зв`язку до Татарбунарського районного суду Одеської області від ОСОБА_1 надійшла апеляційна скарга на рішення Татарбунарського районного суду Одеської області від 02 листопада 2020 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Фінансова компанія управління активами», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача – приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Гуревічов Олег Миколайович, приватний виконавець виконавчого округу Київської області Говоров Павло Володимирович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, та його скасування (а.с.81).
Апелянт вважає дане рішення необґрунтованим та таким, що винесене із неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права. На думку апелянта, виконавчий напис вчинений за відсутності документів, що підтверджують безспірність заборгованості за кредитним договором адже, як стверджує апелянт, відповідач не надав нотаріусу виписку з рахунку боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення, доказів направлення боржнику письмової вимоги про усунення порушень. В скарзі апелянт стверджує, що повідомлення-письмової вимоги про усунення порушень на адресу ОСОБА_1 банком не направлялись, а тому виконавчий напис був виданий нотаріусом з порушеннями норм діючого законодавства України. Також, на думку апелянта, нарахування пені та відсотків, що стягуються з ОСОБА_1 , згідно виконавчого напису, є таким, що відбулось з порушенням норм законодавства. Тому, апелянт просить скасувати рішення Татарбунарського районного суду Одеської області від 02 листопада 2020 року повністю, позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити у повному обсязі (а.с.75-80).
Відзив на апеляційну скаргу до апеляційного суду не надходив.
З врахуванням недостатньої кількості суддів в Одеському апеляційному суді (з 2013 року кількість суддів в цивільній палаті зменшилася з 48 до 14, які фактично здійснюють судочинство), щодо яких здійснюється автоматизований розподіл справ (без урахування суддів, які хворіють, перебувають у відрядженні, знаходяться у відпустці), що створює надмірне навантаження та виключає можливість розгляду справи в строки, передбачені національним законодавством, судом апеляційної інстанції було здійснено розгляд справи з врахуванням поточного навантаження, яке обумовило збільшення строку розгляду справи з незалежних від суду причин.
Учасники провадження в судове засідання, призначене на 30.09.2021 року не з`явились, про час та місце судового засідання повідомлялись належним чином. Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи. При цьому, апеляційний суд зауважує, що апелянт, як ініціатор процесу на даній стадії повинен цікавитися рухом своєї апеляційної скарги та отримувати інформацію про призначені судові засідання з використанням електронного Списку судових справ, призначених до розгляду на офіційному сайті суду (п. 1.2.3 Правил організації ефективного цивільного судочинства, затв. Радою суддів України №14 від 28.02.2020 року; https://oda.court.gov.ua/sud4813/inshe/3/1163581/).
Згідно з ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Дослідивши матеріали цивільної справи, доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Приймаючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції виходив з того, що cтороною позивача не надано суду письмових доказів про визнання таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 8617, вчинений Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуревічовим О.М. від 29.08.2019 р. про стягнення з ОСОБА_2 заборгованості у розмірі 43270,27 коп. Тому, оскільки представник позивача не довів суду ті обставини, на які він посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вирішив відмовити в задоволенні позовних вимог.
Апеляційний суд не погоджується з висновками суду першої інстанції та частково задовольняючи апеляційну скаргу вважає за необхідне зазначити таке.
Як вбачається з матеріалів справи 14 жовтня 2013 року між ПАТ «Платинум Банк» та ОСОБА_2 (після розірвання шлюбу – ОСОБА_3 , відповідно до копії Свідоцтва про розірвання шлюбу Серії НОМЕР_1 від 14.03.2018 року) укладено кредитний договір зі страхуванням життя позичальника № 272/8111СLВРТ, відповідно до якого остання отримала кредит у розмірі 23600 грн із фіксованою процентною ставкою за користування кредитом у розмірі 12% річних строком до 19.10.2016. Вказане підтверджується копією кредитного договору та заявою/анкетою (а.с.13,16,17).
Відповідно до копії свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_1 після державної реєстрації розірвання шлюбу позивач відновила своє дошлюбне прізвище « ОСОБА_3 » (а.с. 9).
На підставі Договору факторингу № 2014028-Г від 28.10.2014 ПАТ «Платинум Банк» відступило право вимоги за договором № 272/8111СLВРТ від 14.10.2013 ТОВ «Фінансова компанія «Бізнесфінанс».
ТОВ «Фінансова компанія «Бізнесфінанс» на підставі Договору факторингу № 1706/1 від 17.06.2015 відступило право вимоги за вказаним кредитним договором ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів».
ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» на підставі Договору факторингу № 20 182407-1/2 від 24.07.2018 відступило право вимоги за вище зазначеним кредитним договором ТОВ «Фінансова компанія управління активами».
Вказане вбачається з матеріалів справи та не оспорювалось сторонами в процесі розгляду справи.
ТОВ «Фінансова компанія управління активами» звернулись до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Гуревічова О.М. з заявою про вчинення нотаріального напису, який 29.08.2019 на підставі наданих відповідачем документів вчинив виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 8617, яким запропонував стягнути із ОСОБА_2  за період з27.10.2014 по 17.07.2019 включно суму у розмірі 22498,52 грн – заборгованість за тілом кредиту, 6018,91 грн – заборгованість за нарахованими та несплаченими процентами, 14602, 84 грн – заборгованість за нарахованою та несплаченою пенею, 150 грн – плату за вчинення виконавчого напису, на загальну суму 43270,27 грн (а.с.18).
Згідно зі ст.ст.15,16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених ч. 1 ст. 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.
Відповідно до ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і порядку, встановлених законом.
Згідно зі ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до ст. 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку
Підпунктом 3.2 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 (далі - Порядок) визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів (далі - Перелік), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172
При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку (підпункт 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку).
Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14 постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 листопада 2016 року скасовано. Визнано незаконною та нечинною Постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, а саме: п. 1 Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, в частині "а після слів "заставлене майно" доповнити словами "(крім випадку, передбаченого пунктом 1-1 цього переліку)";
доповнити розділ пунктом 1-1 такого змісту: "1-1. Іпотечні договори, що передбачають право звернення стягнення на предмет іпотеки у разі прострочення платежів за основним зобов`язанням до закінчення строку виконання основного зобов`язання. Для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого іпотечного договору; б) оригінал чи належним чином засвідчена копія договору, що встановлює основне зобов`язання; в) засвідчена стягувачем копія письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання, що була надіслана боржнику та майновому поручителю (в разі його наявності), з відміткою стягувача про непогашення заборгованості; г) оригінали розрахункового документа про надання послуг поштового зв`язку та опису вкладення, що підтверджують надіслання боржнику письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання; ґ) довідка фінансової установи про ненадходження платежу";
п. 2 Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів: "Доповнити перелік після розділу "Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами" новим розділом такого змісту: "Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин»
2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.".
Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року була залишена без змін зазначена постанова Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року. Постановою Великої Палати Верховного Суду від 20 червня 2018 року у справі № 826/20084/14 (провадження № 11-174ас18) відмовлено в задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року.
Відповідно до пункту 1 Переліку (в редакції на момент вчинення виконавчого напису нотаріусом): «Нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно», для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.
За обставинами даної справи, кредитний договір зі страхуванням життя нотаріально не посвідчений, серед документів, наданих відповідачем для вчинення виконавчого напису, нотаріально посвідчений кредитний договір, за яким стягнення заборгованості може провадитися у безспірному порядку, відсутній. Надана нотаріусу заява-анкета позичальника також не посвідчена нотаріально. 
Отже, оскільки нотаріусу не були надані документи, передбачені Переліком (в редакції, на момент вчинення виконавчого напису) вказане є підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.
Вказане узгоджується з висновком КЦС ВС щодо схожих обставин в постанові від 12 березня 2020 року в справі № 757/24703/18-ц.
При цьому, апеляційний суд звертає увагу на те, що відповідач не надав нотаріусу докази, передбачені Переліком на підтвердження безспірності заборгованості та які б встановлювали прострочення виконання зобов`язання. Зокрема, відповідач надав нотаріусу графік платежів, в той час як розрахунок заборгованості за кредитним договором відсутній та в процесі розгляду справи до суду не подавався. Враховуючи вище наведене, апеляційний суд приймає до уваги відповідні доводи апеляційної скарги,
Відповідно до положень ч.ч. 1-4 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
За ч.ч. 2-3 ст. 13 ЦПК України збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.
Відповідно до ч. 4 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
Таким чином, враховуючи вище наведене, оскільки доводи апеляційної скарги знайшли своє часткове підтвердження, апеляційний суд на підставі ст. 376 ЦПК України частково задовольняє апеляційну скаргу, рішення суду першої інстанції скасовує та ухвалює нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Одеський апеляційний суд,
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 – задовольнити частково.
Рішення Татарбунарського районного суду Одеської області від 02 листопада 2020 року – скасувати.
Ухвалити нове рішення, яким позовом  ОСОБА_1 до ТОВ «Фінансова компанія управління активами», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача – приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Гуревічов Олег Миколайович, приватний виконавець виконавчого округу Київської області Говоров Павло Володимирович, про визнання виконавчогонапису таким, що не підлягає виконанню, та його скасування – задовольнити.
Визнати таким, що не підлягає виконанню та скасувати виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 8617 від 29.08.2019 р. та вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуревічовим О.М., яким було стягнуто із ОСОБА_2 (після розірвання шлюбу – ОСОБА_3 ) грошові кошти у розмірі 43270,27 грн на користь ТОВ «Фінансова компанія управління активами», якому на підставі договору факторингу № 20141028-Г від 28.10.2014, відступлено право вимоги за кредитним договором із страхуванням життя позичальника (рахунок) № 272/8111 CLBPT від 14.10.2013, укладеного між ПАТ «Платинум банк» та ОСОБА_2 .

Постанова Одеського апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. 

Судді Одеського апеляційного суду                         А.І. Дришлюк

Р.Д. Громік

М.М. Драгомерецький

11.10.2021 року                                                                 м. Одеса