Справа № 127/25281/21 
Провадження № 33/801/883/2021
Категорія: 
Головуючий у суді 1-ї інстанції Іванченко Я. М.
Доповідач: Медвецький С. К.

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2021 року                                                                               м. Вінниця
Суддя Вінницького апеляційного суду Медвецький С.К., розглянув апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 22 жовтня 2021 року у справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , працюючого водієм у ТОВ «ТТ ІКО», до адміністративної відповідальності за ст. 44-3 КУпАП,

в с т а н о в и в :

20 вересня 2021 року о 17:33 год у м. Вінниці по вул. Київській, водій транспортного засобу марки «Богдан», державний номерний знак НОМЕР_1 , ОСОБА_1 , здійснював перевезення пасажирів за маршрутом № 138 (м. Вінниця – с. Коло-Михайлівка) більше ніж передбачено технічною характеристикою місць для сидіння, а саме: замість 23 пасажирів перевозив 32 пасажира, чим порушив підпункт 8 пункту 3 постанови КМУ № 641, 1236 зі змінами.
Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 22 жовтня 2021 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн в дохід держави.
Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 454 грн на користь держави.
Постанова суду першої інстанції мотивована тим, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП доведена матеріалами справи.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на неповне з`ясування судом обставин справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить постанову суду першої інстанції скасувати, а провадження у справі закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції в повній мірі не досліджено докази вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення. 
Визнаючи ОСОБА_1 виним у вчиненні адміністративного правопорушення, суд першої інстанції обмежився лише оцінкою протоколу про адміністративне правопорушення, що свідчить про неповноту з`ясування обставин справи.
Також указував, що Постанова Кабінету Міністрів України № 1236, у редакції станом на час складення протоколу про адміністративне правопорушення, не містить підпункту 8 пункту 3.
Проаналізувавши наведені в апеляційній скарзі доводи, перевіривши матеріали справи і дослідивши обставини справи, апеляційний суд приходить до таких висновків.
Згідно зі статтею 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.
Відповідно до вимог статті 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення в першу чергу зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, а також чи винна дана особа в його вчиненні і чи підлягає вона адміністративній відповідальності, і лише після цього вирішувати питання про можливість накладення адміністративного стягнення.
Положеннями частини 7 статті 294 КУпАП передбачено, що апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.
Установлено, що 20 вересня 2021 року о 17:33 год в м. Вінниці по вул. Київській, водій транспортного засобу марки «Богдан», державний номерний знак НОМЕР_1 , ОСОБА_1 , здійснював перевезення пасажирів за маршрутом № 138 (м. Вінниця – с. Коло-Михайлівка) більше ніж передбачено технічною характеристикою місць для сидіння, а саме: замість 23 пасажирів перевозив 32 пасажира.
Об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП полягає у порушенні правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.
Стаття 44-3 КУпАП за своїм змістом є бланкетною адміністративно-правовою нормою, тобто нормою, яка лише називає або описує правопорушення, а для повного визначення його ознак відсилає до інших нормативно-правових актів, що наповнює норму ст. 44-3 КУпАП більш конкретним змістом для встановлення тих ознак, які мають значення для правильної правової кваліфікації зазначеного діяння.
Суть адміністративного правопорушення повинна точно відповідати ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеним у статті КУпАП або нормах інших нормативно-правових актах, якими передбачена відповідальність за вчинення чітко визначених протиправних дій.
Диспозицією ст. 44-3 КУпАП передбачена відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.        
       Статтею 1 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» визначено, що карантин - це адміністративні та медико - санітарні заходи, що застосовуються для запобігання поширенню особливо небезпечних інфекційних хвороб.
       Відповідно до статті 29 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб», карантин встановлюється та відміняється Кабінетом Міністрів України.
       Питання про встановлення карантину порушує перед Кабінетом Міністрів України центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я, за поданням головного державного санітарного лікаря України.
Організація та контроль за дотриманням встановленого на території карантину правового режиму, своєчасним і повним проведенням профілактичних і протиепідемічних заходів покладаються на місцеві органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування.
Так, загальнодержавним нормативно-правовим актом є постанова Кабінету Міністрів України від 09 грудня 2020 року № 1236 «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2».
З протоколу про адміністративне правопорушення серії АПР18 № 218903 слідує, що ОСОБА_1 порушив підпункт 8 пункту 3 Постанови Кабінету Міністрів України № 641, 1236 зі змінами, а саме: здійснював перевезення пасажирів більше ніж передбачено технічною характеристикою місць для сидіння.
Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України № 611 від 16 червня 2021 року в Постанову Кабінету Міністрів України № 1236 від 09 грудня 2020 року були внесені відповідні зміни, зокрема пункт 8 який передбачав, заборону з 24 лютого 2021 року здійснення регулярних та нерегулярних перевезень пасажирів автомобільним транспортом, зокрема перевезень пасажирів на міських автобусних маршрутах у режимі маршрутного таксі, в електричному (трамвай, тролейбус), залізничному транспорті, у міському, приміському, міжміському, внутрішньообласному та міжобласному сполученні, в кількості більшій, ніж кількість місць для сидіння, що передбачена технічною характеристикою транспортного засобу, визначена в реєстраційних документах на такий транспортний засіб, виключено.
Таким чином, станом на час складення протоколу про адміністративне правопорушення - 20 вересня 2021 року, зазначена норма була виключена. 
Відповідно до ст. 258 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення, окрім іншого, зазначається нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення.
У порушення вимог ст. 258 КУпАП працівниками поліції у протоколі про адміністративне правопорушення невірно зазначено нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення. 
Висновок суду першої інстанції про те, що під час кладення протоколу про адміністративне правопорушення працівником поліції допущено описку є помилковим. 
З даного приводу слід зазначити, що за положеннями КУпАП, розгляд справи про адміністративне правопорушення проводиться лише в межах обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, при цьому суд не наділений повноваженнями самостійно змінювати фактичні обставини викладені у протоколі про адміністративне правопорушення та перекваліфіковувати адміністративне правопорушення.
Указані вимоги закону також узгоджуються з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яку національні суди повинні враховувати при здійсненні правосуддя.
Відповідно до рішень Європейського суду з прав людини («Малофеєв проти Росії» та «Карелін проти Росії»), у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу. У такому випадку справа про адміністративне правопорушення має бути закрита у зв`язку з відсутністю складу правопорушення.
З огляду на те, що безпосередньо саме норма нормативно-правового акту встановлює об`єктивну сторону правопорушення, тому в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному відносно ОСОБА_1 , не розкрита суть інкримінованого правопорушення.
За таких обставин, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що в ході судового розгляду даної справи судом першої інстанції не було встановлено всіх обов`язкових ознак складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП, що свідчить про відсутність в діях ОСОБА_1 складу цього правопорушення.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі встановлення відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
Ураховуючи викладене, постанова Вінницького міського суду Вінницької області від 22 жовтня 2021 року підлягає скасуванню, а провадження у справі закриттю із підстав, передбачених п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.
Керуючись ст. 294 КУпАП, суд апеляційної інстанції,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
Постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 22 жовтня 2021 року скасувати.
Провадження у справі про адміністративне правопорушення за ст. 44-3 КУпАП відносно ОСОБА_1 закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю події та складу правопорушення.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Вінницького
апеляційного суду                                          С. К. Медвецький