УХВАЛА
про відмову у відкритті касаційного провадження
01 листопада 2021 року 
м. Київ
справа № 300/103/21
провадження № К/9901/38264/21 
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача Єзерова А.А.,
суддів: Желєзного І.В., Кравчука В.М.,
перевіривши касаційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області на додаткове рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 11.05.2021 та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 23.09.2021 у справі № 300/103/21 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання незаконної відмови, зобов`язання до вчинення дій,
у с т а н о в и в:
У січні 2021 року ОСОБА_1 звернулася до Івано-Франківського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, у якому просила:
- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області від 25 червня 2020 року за № 1178 та від 23 вересня 2020 року № 2148 про відмову у призначенні пенсії;
- зобов`язати відповідача призначити їй з 18 червня 2020 року пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 1 відповідно до пункту «а» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення»;
- зобов`язати відповідача зарахувати до пільгового стажу період роботи за Списком № 1 з 09 листопада 1998 року по 28 квітня 1999 року.
Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 14.04.2021, яке було залишене без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 23.09.2021, позовні вимоги задоволено повністю.
Також, додатковим рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 11.05.2021, яке було залишене без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 23.09.2021, заяву позивача щодо здійснення розподілу судових витрат у вигляді витрат на правову допомогу задоволено повністю.
Стягнуто на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області судові витрати на правову допомогу в розмірі 7 000,00 гривень.
Не погоджуючись із додатковим рішенням суду першої інстанції та постановою суду апеляційної інстанції, Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою.
Приписи пункту 8 частини другої статті 129 Конституції України передбачають, що однією із основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
Цей принцип конкретизований у положеннях частини першої статті 13 Кодексу адміністративного судочинства України (далі за текстом - КАС України) й частини першої статті 328 КАС України, згідно з якими учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що особи, які беруть участь у справі, у разі, якщо не погоджуються із ухваленими судовими рішеннями після їхнього перегляду в апеляційному порядку, можуть реалізувати право на їхнє оскарження у касаційному порядку тільки у визначених законом випадках.
Тому розв`язуючи питання про прийнятність касаційної скарги, Верховний Суд насамперед має з`ясувати, чи належить справа, що в ній подається касаційна скарга, за своїми ознаками до тих справ, судові рішення в яких можуть оскаржуватися у касаційному порядку.
Колегія суддів встановила, що ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 18.01.2021 відкрито провадження у даній справі за правилами спрощеного позовного провадження.
Водночас за приписами пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.
Буквальне тлумачення положень зазначеної норми дає підстави для висновку про те, що процесуальний закон пов`язує можливість касаційного перегляду у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), тільки з тими юридичними фактами, вичерпний перелік яких викладений у підпунктах «а», «б», «в» та «г» пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України. Водночас обов`язок доведення наявності таких виняткових обставин покладається на особу, яка звертається до суду з касаційною скаргою.
Означені критерії прийнятності касаційної скарги встановлені задля можливості забезпечення Верховним Судом ключової мети касаційного перегляду - виправлення судових помилок та усунення недоліків судочинства, що призвели до порушення прав учасників справи. Тобто касаційний перегляд за своєю сутністю має екстраординарний характер і спрямований на забезпечення основоположних гарантій справедливого судового розгляду, які становлять зміст конституційного принципу верховенства права.
Суд касаційної інстанції наголошує, що процесуальний закон передбачає умови, за наявності яких справи, розглянуті за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), можуть переглядатися в касаційному порядку. Такими умовами можуть бути обставини, які виділяють вимоги скаржника якимись особливими, рідкісними чи унікальними ознаками, завдяки чому вони виокремлюються із загальної низки аналогічних за змістом вимог.
Незважаючи на те, що заявник оскаржує додаткове рішення суду першої інстанції, залишене без змін постановою суду апеляційної інстанції, яким було вирішено питання стосовно стягнення витрат на професійну правничу допомогу, колегія суддів зазначає, що розгляд заяви позивача відбувався в межах розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.
Натомість у касаційній скарзі немає обґрунтованих посилань на наявність обставин, передбачених підпунктами «а»-«г» пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України, і такі обставини не вбачаються з поданих матеріалів касаційної скарги.
Суд також не бере до уваги твердження скаржника про неврахування судами обох інстанцій правових позицій, викладених у постановах Верховного Суду від 08.05.2018 у справі №810/2823/17, від 15.05.2018 у справі № 821/1594/17, від 27.06.2018 у справі №826/1216/16, від 05.09.2019 у справі № 826/841/17, від 19.09.2019 у справі № 826/8890/18, від 16.04.2020 у справі № 727/4597/19 оскільки, оскаржувані судові рішення та вищезазначені постанови Верховного Суду прийняті за різних фактичних обставин справи, які у своїй сукупності не дозволяють встановити подібність правовідносин у цих справах та, відповідно, необхідність однакового застосування одних і тих самих положень законодавства.
Інше вирішення питання розміру судових витрат, на відшкодування яких має право позивач, судами першої та апеляційної інстанцій, порівняно з постановами Верховного Суду, на які посилається Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області у касаційній скарзі, обумовлено іншими обставинами у справі щодо обсягу і характеру наданої правової допомоги при розгляді справи в суді.
За правилом пункту 1 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
З огляду на те, що оскаржене судове рішення ухвалене в справі, розглянутій за правилами спрощеного позовного провадження, і передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України виняткових обставин немає, у відкритті касаційного провадження у цій справі слід відмовити.
Керуючись приписами статей 13, 328, 333, 359 КАС України, Верховний Суд
у х в а л и в:
1. Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області на додаткове рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 11.05.2021 та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 23.09.2021 у справі № 300/103/21.
2. Копію ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами надіслати скаржнику.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями, є остаточною та не може бути оскаржена.

Суддя-доповідач                                                                                           А.А. Єзеров

Суддя                                                                                                               І.В. Желєзний

Суддя                                                                                                               В.М. Кравчук