КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
                            
      Єдиний унікальний номер справи: 760/26459/20      Головуючий у суді першої інстанції: Українець В.В.
      Номер провадження: 22-ц/824/10533/2021                 Доповідач у суді апеляційної інстанції: Коцюрба О.П.

П О С Т А Н О В А 
І М Е Н Е М    У К Р А Ї Н И
 
18 листопада 2021 року Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
 
головуючого - Коцюрби О.П.,
суддів: Білич І.М., Слюсар Т.А.,
при секретарі - Качалабі О.О.,
 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 13 квітня 2021 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів, - 
 
В С Т А Н О В И В:
 
У грудні 2020 року в Солом`янський районний суд міста Києва звернулась               ОСОБА_2 (далі - позивач) з позовом до ОСОБА_1 (далі - відповідач. апелянт) про стягнення аліментів.
На обґрунтування доводів позовної заяви ОСОБА_2 вказувала,, що                     11 листопада 2011 року між нею та ОСОБА_1 був укладений шлюб. 
Від шлюбу сторони мають сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Рішенням Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від                 02 квітня 2014 року шлюб між ними розірвано.
Позивач зазначила, що дитина проживає з нею. Розпорядженням Солом`янської районної в місті Києві державної адміністрації від 19 жовтня               2017 року № 721 визначено місце проживання малолітнього ОСОБА_3 з матір`ю.
Після розірвання шлюбу, відповідач періодично давав кошти на утримання сина, проте останній раз надіслав кошти у жовтні 2018 року та два роки нічого не давав. 
У жовтні 2020 року дав незначну суму, коли надавав згоду на тимчасовий виїзд дитини за кордон.
Вказала, що син навчається в другому класі, відповідач шкільним життям дитини не цікавиться.
Дитина потребує значних грошових затрат на лікування зубів. За період з лютого по листопад 2020 року нею було витрачено 21 085 гривень на лікування. 
Крім того, дитина відвідує секцію «Таеквон-до», добровільний внесок за яку щомісячно становить 700 гривень. У 2017-2018 роках син відвідував футбольну секцію, вартість 9 місяців програми становить 12 499 гривень та творчий заклад «Обдарування», вартість занять становить 1 300 гривень. 
Крім того, у 2016-2017 роках вона сплачувала за комерційний садочок щомісячно по 6 000 гривень.
Посилаючись на вказані обставини, ОСОБА_2 просила суд стягувати аліменти з відповідача на її користь на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 10 000 гривень щомісячно, починаючи з 01 грудня 2020 року та до досягнення дитиною повноліття.
Рішенням Солом`янського районного суду міста Києва від 13 квітня                     2021 року позов ОСОБА_2 задоволено частково.
Стягнуто з  ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь  ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти в розмірі 5 000 гривень щомісяця до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 01 грудня 2020 року.
Рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допущено до негайного виконання.
Стягнуто з  ОСОБА_1    на користь держави 840,80 грн. судового збору.
Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 оскаржив його в апеляційному порядку. В апеляційній скарзі, посилаючись на незаконність та необґрунтованість рішення суду першої інстанції, невідповідність висновків суду обставинам справи, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права, просив рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 13 квітня 2021 рокузмінити, стягнувши мінімальний рекомендований розмір аліментів на утримання сина ОСОБА_3  у розмірі прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення повноліття.
Апелянт вказав, що його дохід в місяць складає 4 000 грн., будь-якого нерухомого майна він не має, володіє лише одним автомобілем, а тому розмір аліментів стягнутих судом є для нього занадто обтяжливим.
У  відзиві  на  апеляційну  скаргу,  позивач ОСОБА_2 на доводи  апеляційної скарги заперечила, вважає  висновки  суду  першої  інстанції   вірними,  такими,  що  грунтуються  на  обставинах  справи  і  вимогах  закону.
Суд апеляційної інстанції переглянувши справу за наявними в ній доказами, вислухавши пояснення учасників справи, які з`явились в судове засідання, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, приходить  до  висновку, що апеляційна скарга  ОСОБА_3  задоволенню не підлягає,  виходячи  із  наступного.
Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Задовольняючи позов частково, суд першої інстанції обґрунтовував свої висновки тим, що є передбачені законом підстави для стягнення аліментів на утримання сина  ОСОБА_3   до досягнення повноліття у розмірі по 5 000,00 грн. на кожну дитину.
При визначенні аліментів суд вірно врахував, що їх розмір має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.
Такі висновки суду є правильними і такими, що відповідають обставинам справи і вимогам закону.
Судом встановлено, що 11 листопада 2011 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 був укладений шлюб.
Від шлюбу сторони мають сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 14).
Рішенням Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від                   02 квітня 2014 року шлюб між сторонами розірвано, прізвище позивача після розірвання шлюбу залишено « ОСОБА_1 » (а.с. 12).
В подальшому, прізвище позивача було відновлено  на « ОСОБА_1 » (а.с. 13).
Розпорядженням Солом`янської районної в місті Києві державної адміністрації від 19 жовтня 2017 року № 721 визначено місце проживання малолітнього ОСОБА_3 з матір`ю (а.с. 15).
У принципі 6 Декларації прав дитини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості.
Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття.
Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч. 3 ст. 51 Конституції України).
Відповідно до ст. 141 Сімейного кодексу України (далі - СК України) мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.
Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї (ст. 150 СК України).
Батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття (до ст. 180 СК України).
Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.
Відповідно до положень ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів на дитину суд враховує наступні обставини: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.
При визначенні розміру аліментів на утримання дитини слід враховувати, що, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси всіх осіб та має брати до уваги інтереси не тільки позивача, але й відповідача.
Звертаючись до суду з позовом, ОСОБА_2 просила стягнути на її користь аліменти на утримання дитини в розмірі 10 000 гривень щомісячно, починаючи з 01 грудня 2020 року та до досягнення дитиною повноліття.
На підтвердження своїх доводів позивач надала суду першої інстанції копії актів виконаних робіт ТОВ «ТАНИТ» на лікування зубів дитини на суми                     1 800 грн., 9 285 грн., 8 985 грн., 120 грн., 510 грн., 385 грн. (а.с. 19-21).
Крім того, у матеріалах справи містяться копії договорів про надання послуг з футбольної підготовки від 11 вересня 2017 року, за яким вартість програми за                9 місяців складає 14 599 грн. (а.с. 23-24), від 08 вересня 2017 року, за яким повна вартість програми складає 599 грн.(а.с. 25), від   05 березня 2018 року, згідно якого вартість програми складає 12 400 грн. (а.с. 26-27). На підтвердження оплати зазначених послуг, позивачем надано  копії квитанцій до прибуткового касового ордера на суми 3 000 грн., 4 099 грн., 300 грн., 4200 грн., 4 600 грн. та 4 200 грн. (а.с. 28).
З копій контрактів щодо навчання дитини у НВЗОШЛ «Одбаровання» Київської Академії наук від 14 вересня 2017 року та від 10 вересня 2018 року з копіями додатків № 1 до контрактів, вбачається, що вартість сплати навчання складає 11 050 гривень за навчальний рік (а.с. 31-34). Оплата навчання підтверджується наданими копіями квитанцій (а.с. 35).
Також, позивачем надані суду копії квитанцій щодо оплати за дитячий садочок ТОВ ДНЗ «Антошка» (а.с. 36).
Оцінивши вказані докази в їх сукупності, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про те, що  на підтвердження необхідності стягнення аліментів саме в розмірі 10 000 гривень щомісяця ОСОБА_2 суду не надала. 
За таких обставин, суд обґрунтовано задовольнив позов частково, визначивши розмір аліментів, що підлягає сплаті відповідачем з урахуванням встановлених у справі обставин у розмірі 5 000 грн. до досягнення дитиною повноліття.
Доводи апеляційної скарги оцінюються судом критично з огляду на наступне.
Так, під час розгляду справи судом першої інстанції,  відповідач посилався на те, що розмір аліментів на дитину - 10 000 гривень щомісячно, який просить стягувати з нього позивач, є занадто завищеним, оскільки він є не співмірним з його доходами. 
Погоджувався сплачувати аліменти в розмірі прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, щомісяця.
Вказував, що він в добровільному порядку сплачує кошти на дитину та не ухиляється від зазначеного обов`язку. Разом з тим, зазначає про те, що підтвердити належними доказами свою фінансову допомогу він не може.
На підтвердження своїх доводів,  відповідач надав суду довідку ТОВ «ДАП-ТРАНС» від 29 січня 2021 року № 1/21, з якої вбачається, що ОСОБА_1 працює в товаристві з 01 серпня 2020 року на посаді водія, дохід за період з 01 серпня       2020 року по 31 січня 2021 року склав 33 200 гривень.
Представник відповідача зазначав про те, що у останнього немає жодного об`єкта нерухомості у власності, що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 02 лютого 2021 року.
Відповідно до довідки Територіального сервісного центру МВС № 7442 Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Чернігівській області від 28 січня 2021 року згідно ЄДР МВС на ім`я ОСОБА_1 зареєстровано автомобіль марки «Porsche Cayenne», 2011 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 .
Аналогічні пояснення ОСОБА_1 надав і в апеляційній скарзі.
Разом з цим, колегія суддів звертає увагу, що відповідач зобов`язаний утримувати дитину до досягнення нею повноліття, створювати необхідні умови для її розвитку та життя нарівні з позивачем, тобто витрати на утримання дитини мають нести спільно обоє батьків. 
За таких обставин, враховуючи майновий стан відповідача, колегія суддів повністю погоджується з висновком суду першої інстанції про стягнення  з відповідача на користь позивача,  на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліментів в розмірі 5 000 гривень щомісяця до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 01 грудня 2020 року.
Доводи апеляційної скарги зводяться до незгоди відповідача з визначеним судом розміром аліментів, повторюють доводи відзиву на позовну заяву, належну оцінку яким надано судом першої інстанції.   
Достатніх та достовірних доказів на підтвердження доводів апеляційної скарги щодо неможливості ОСОБА_1 сплачувати аліменти у розмірі 5 000 грн. щомісяця апелянт суду не надав.
Інших вагомих, достовірних та достатніх доводів, які б містили інформацію щодо предмета доказування і спростовували висновки Деснянського районного суду міста Києва та впливали на законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення суду першої інстанції, апеляційна скарга не містить.
Зважаючи на викладене, колегія суддів дійшла висновку про те, що зазначені в апеляційній скарзі доводи не доводять незаконності чи необґрунтованості оскаржуваного рішення суду. 
Розглядаючи спір, суд першої інстанції повно та всебічно дослідив і оцінив обставини справи відповідно до наявних у ній матеріалів та представлених сторонами доказів, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює, тому, колегія суддів вважає, що  рішення є законним та обґрунтованим, правові підстави для його скасування чи зміни відсутні, відтак, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення.
Згідно ч. 3 ст. 389 ЦПК України судові рішення у малозначних справах (ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб) та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб не підлягають касаційному оскарженню, крім випадків, визначених у п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.
Керуючись ст. ст. 259, 374, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд, -
 
П О С Т А Н О В И В:
 
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 13 квітня                     2021 року залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню не підлягає, крім випадків, визначених частиною 3 статті 389 Цивільного процесуального кодексу України.. 

Головуючий:                                                                         О.П. Коцюрба

Судді:                                                                                    І.М. Білич 

                                                                                              Т.А. Слюсар