П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И
03 листопада 2021 р.	м.Одеса	Справа № 400/563/21	
Головуючий в 1 інстанції: Лісовська Н. В.
П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
судді-доповідача – Федусика А.Г.,
суддів: Бойка А.В. та Шевчук О.А.,
розглянувши в порядку письмового провадження в м.Одесі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 24 березня 2021 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2021 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (далі ГУПФУ) про: визнання протиправним та скасування рішення від 20.11.2020 р. №1135/03-20 року; зобов`язання зарахувати до пільгового стажу періоди роботи обрізувачем матеріалів з 08.08.1997 р. по 30.09.1999 р., з 15.10.1999 р. по 31.10.1999 р., з 25.02.2000 р. по 15.02.2001 р., з 16.02.2001 р. по 25.01.2002 р.; зобов`язання призначити і виплачувати пенсію за віком на пільгових умовах з 18.12.2020 року.
Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 24 березня 2021 року позов задоволено частково. Суд визнав протиправним та скасував рішення ГУПФУ від 20.11.2020 р. №1135/03-20р про відмову в призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах; зобов`язав ГУПФУ зарахувати періоди роботи ОСОБА_1 з 08.08.1997 р. по 30.09.1999 р., з 15.10.1999 р. по 31.10.1999 р., з 25.02.2000 р. по 15.02.2001 р., з 16.02.2001 р. по 25.01.2002 р. за професією "обрізувач матеріалів" до пільгового стажу за Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах; зобов`язав ГУПФУ повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 18.11.2020 р. про призначення пенсії. В решті позову відмовив.
Не погоджуючись з даним рішенням суду в частині, позивачка подала апеляційну скаргу.
В апеляційній скарзі зазначено, що рішення судом першої інстанції ухвалене з частковим порушенням норм матеріального та процесуального права, у зв`язку з чим апелянтка просила його скасувати та прийняти нове про задоволення позову повністю.
Розглянувши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для її задоволення з огляду на таке.
Судом першої інстанції встановлено, що рішенням Комісії з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах, від 26.07.2019 р. №7/2 позивачці відмовлено в зарахування до стажу роботи зі шкідливими та важкими умовами праці періоди з 08.08.1997 р. по 30.09.1999 р., з 15.10.1999 р. по 31.10.1999 р. – у зв`язку з відсутністю зайнятості повний робочий день; з 25.02.2000 р. по 15.02.2001 р. – у зв`язку з відсутністю документів про проведення атестації робочих місць за умовами праці; з 16.02.2001 р. по 25.01.2002 р. – у зв`язку тим, що за результатами атестації робочих місць за умовами праці, проведеної в 2001 році, не підтверджено право на пільгове пенсійне забезпечення обрізувачам матеріалів (а. с. 8-9).
18.11.2020 р. позивачка звернулась до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 згідно зі ст.114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".
Рішенням від 20.11.2020 р. № 1135/03-20р відповідач відмовив позивачці у призначенні пенсії у зв`язку з недосягненням пенсійного віку, визначеного п.2 ч.2 ст.114 Закону № 1058.
У рішенні зазначено, що страховий стаж позивачки складає 32 роки 3 місяці 11 днів, а стаж роботи на пільгових умовах за Списком №2 – 9 років 4 місяці 15 днів. У зв`язку з ліквідацією Вознесенського виробничого шкіряного об`єднання ім. XXVI з`їзду КПРС (згодом ПАТ "Возко") довідку, що підтверджує пільговий характер роботи позивачки за період з 08.10.1987 р. по 25.01.2002 р., витребувати неможливо.
Вказані обставини у сукупності і стали підставою для звернення з даним позовом до суду.
Задовольняючи позов в частині суд першої інстанції виходив з того, що не зарахування до пільгового стажу періодів роботи позивачки з 08.08.1997 р. по 30.09.1999 р. і з 15.10.1999 р. по 31.10.1999 р. є протиправним. Також суд вважав безпідставним не зарахування до пільгового стажу періоду роботи позивачки з 25.02.2000 р. по 15.02.2001 р.. Крім цього, період з 16.02.2001 р. по 25.01.2002 р. не зараховано до пільгового стажу позивачки у зв`язку тим, що за результатами атестації робочих місць за умовами праці, проведеної в 2001 році, не підтверджено право на пільгове пенсійне забезпечення обрізувачам матеріалів, однак відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не надав відповідних доказів на підтвердження зазначеного, а посада позивачки відносяться до роботи зі шкідливими та важкими умовами праці відповідно до чинного нормативно-правового акта. Таким чином, не зарахування до пільгового стажу періоду роботи позивачки з 16.02.2001 р. по 25.01.2002 р. суд вважав протиправним.
При цьому суд зазначив, що оскільки відповідач не зарахував стаж роботи позивачки з 08.08.1997 р. по 30.09.1999 р., з 15.10.1999 р. по 31.10.1999 р., з 25.02.2000 р. по 15.02.2001 р., з 16.02.2001 р. по 25.01.2002 р. за Списком №2, а суд позбавлений повноважень розраховувати необхідний для призначення пільгової пенсії стаж, позовна вимога про зобов`язання призначити пенсію за віком на пільгових умовах задоволенню не підлягає.
Колегія суддів вважає ці висновки суду першої інстанції правильними і такими, що відповідають вимогам статей 2, 6, 8, 9, 73, 74, 75, 76, 77, 78 КАС України, з огляду на таке.
Відповідно до ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
З матеріалів справи, а саме з прохальної частини апеляційної скарги вбачається, що рішення суду першої інстанції оскаржується позивачкою та лише в частині позовних вимог, в задоволенні яких було відмовлено, а тому з врахуванням наведеного, колегія суддів переглядає рішення суду першої інстанції лише в цій частині.
Відповідно до частини другої  статті 19 Конституції України  органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені  Конституцією  та законами України.
Так, постановою правління ПФУ від 22.12.2014 року №28-2 затверджено Положення про Головні управління Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастопол (далі Положення), п.1 якого встановлено, що Головні управління Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі (далі – головне управління Фонду) є територіальними органами Пенсійного фонду України (далі – Фонд). 
Головні управління Фонду підпорядковуються Фонду та разом з управліннями Фонду в районах, містах, районах у містах, а також об`єднаними управліннями (далі – управління Фонду) утворюють систему територіальних органів Фонду.
Головне управління Фонду у своїй діяльності керується Конституцією та законами України, указами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, іншими нормативно-правовими актами, а також постановами правління Фонду, у тому числі цим Положенням, та наказами Фонду (п.2 Положення)
Відповідно до п.3 Положення, основними завданнями головного управління Фонду є:
реалізація державної політики з питань пенсійного забезпечення;
забезпечення ведення обліку осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню;
виконання інших завдань, визначених законом.
Згідно до п.4 Положення Головне управління Фонду відповідно до покладених на нього завдань:
- організовує роботу управлінь Фонду, зокрема, щодо призначення (перерахунку) і виплати пенсій, щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці, допомоги на поховання та інших виплат відповідно до законодавства; надання страхувальникам та застрахованим особам інформації, визначеної законодавством.
Як було зазначено, звертаючись до суду з позовом, ОСОБА_1 просила про визнання протиправним та скасування рішення від 20.11.2020 р. № 1135/03-20 року; зобов`язання зарахувати до пільгового стажу періоди роботи обрізувачем матеріалів з 08.08.1997 р. по 30.09.1999 р., з 15.10.1999 р. по 31.10.1999 р., з 25.02.2000 р. по 15.02.2001 р., з 16.02.2001 р. по 25.01.2002 р. та зобов`язання призначити і виплачувати пенсію за віком на пільгових умовах з 18.12.2020 року, оскільки відповідачем вказаним рішенням було відмовлено у зарахуванні зазначених періодів робіт до пільгового стажу та вказано про не досягнення нею необхідного пенсійного віку, а тому відмовлено у призначенні та виплаті пенсії за віком на пільгових умовах.
При цьому суд встановив (і вказана обставина не заперечується), що відповідач протиправно не зарахував вказані періоди роботи ОСОБА_1 з 08.08.1997 р. по 30.09.1999 р., з 15.10.1999 р. по 31.10.1999 р., з 25.02.2000 р. по 15.02.2001 р., з 16.02.2001 р. по 25.01.2002 р. за професією "обрізувач матеріалів" до пільгового стажу за Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.
Колегія суддів зазначає, що оскільки діючим законодавством в сфері пенсійного забезпечення саме на пенсійний орган покладено обов`язок реалізації державної політики з питань пенсійного забезпечення, зокрема, шляхом призначення і виплати пенсій, та в контексті тієї обставини, що зарахування вказаних періодів роботи ОСОБА_1 за професією "обрізувач матеріалів" до пільгового стажу за Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, створює нові ввідні дані (нову обставину), які можуть мати вплив на призначення спірної пенсії позивачці та які, безумовно, повинні спершу отримати правову оцінку відповідного та належного суб`єкта владних повноважень, колегія суддів приходить до висновку про обґрунтованість задоволення позовних вимог (досліджуваних судом апеляційної інстанції) позивачки шляхом саме зобов`язання ГУПФУ повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 18.11.2020 р. про призначення пенсії.
При цьому, слід наголосити, що результат розгляду вказаної заяви, здійснений на підставі рішення суду, не входить до предмету даних спірних правовідносин по справі 400/563/21.
Доводи апеляційної скарги, яким була дана оцінка в мотивувальній частині рішення, ґрунтуються на суб`єктивній оцінці фактичних обставин справи та доказів. Зазначені доводи не містять посилань на конкретні обставини чи факти або на нові докази, які б давали підстави для скасування рішення суду першої інстанції.
Таким чином, на підставі встановлених в ході судового розгляду обставин, суд першої інстанції правильно дійшов висновку щодо спірних правовідносин.
Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції порушень матеріального і процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують. За таких обставин, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.
З огляду на залишення рішення суду першої інстанції без змін відповідно до приписів статті 139 КАС України підстави для розподілу судових витрат відсутні.
Керуючись статтями 308, 309, 315, 321, 322, 325 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – залишити без задоволення, а рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 24 березня 2021 року – без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів у випадках, передбачених підпунктами а), б), в), г) пункту 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Головуючий суддя 	 	Федусик А.Г.	
Судді	    	Бойко А.В.    Шевчук О.А.